OBH 8063/1996.
az állampolgári jogok országgyűlési biztosának
jelentése
Előadó: Dr. Garamvári Miklós

Az eljárás megindítása

Hivatalomnál állampolgári panaszt terjesztettek elő. A panaszos beadványában Szigliget Község Képviselő Testületének helyi adó bevezetéséről szóló rendeletét sérelmezte.

Az ügyben a vizsgálatot 1997. szeptemberében megindítottam.

A helyi önkormányzatokról szóló, 1990. évi LXV. törvény (a továbbiakban: Ötv) 98. § (2) bekezdésének a.) pontja szerint a közigazgatási hivatal vezetője a fővárosban és a megyében ellátja a helyi önkormányzatok, a helyi kisebbségi, valamint a kisebbségi települési önkormányzatok törvényességi ellenőrzését. E szakasz (3) bekezdésének értelmében a közigazgatási hivatal vezetője törvényességi ellenőrzési jogkörében vizsgálja, hogy a helyi önkormányzat, a helyi kisebbségi, valamint kisebbségi települési önkormányzat szervezete, működése, döntéshozatali eljárása, valamint döntései (rendeletei, határozatai), megfelelnek-e a jogszabályoknak.

E jogszabályra hivatkozva, az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló, 1993. évi LIX. törvény (a továbbiakban: Obtv.)18. § (2) és (4) bekezdése alapján megkerestem a Veszprém Megyei Közigazgatási Hivatal vezetőjét, tekintettel arra, hogy a rendelkezésemre bocsátott információk alkotmányos jogokkal összefüggő visszásság fennállására engedtek következtetni.

A vizsgálat megállapításai

Az önszervező helyi hatalomgyakorlás szervezeti kereteit megteremtő önkormányzatok alapvető feladata - a közhatalom helyi közügyekben való gyakorlása mellett - a helyi közszolgáltatások biztosítása.

E feladatnak a helyi sajátosságokhoz és igényekhez igazítható ellátása - melynek során nélkülözhetetlen a helyi közösségek kezdeményezőkészsége, áldozatvállalása is - elengedhetetlenné teszi az önkormányzatok önálló gazdálkodása feltételeinek megteremtését. 

A gazdasági önállósulás egyik eszköze a helyi adók rendszere. Ez a települési önkormányzat számára lehetőséget teremt a helyi szuverén adóztatási jog gyakorlására, s ezzel együtt a helyi adópolitika kialakítására.

A helyi adókról szóló 1990. évi C. törvény 5. §-ának b.) pontjában kapott felhatalmazás alapján az önkormányzat rendeletével kommunális jellegű adók bevezetésére jogosult. Az önkormányzat adó-megállapítási joga arra terjed ki, hogy a kommunális adót bevezesse, a már bevezetett adót hatályon kívül helyezze, illetőleg módosítsa, az adó bevezetésének időpontját és időtartamát (határozott vagy határozatlan időre) meghatározza.
Az önkormányzat az adó mértékét a helyi sajátosságokhoz, az önkormányzat gazdálkodási követelményeihez és az adóalanyok teherviselő képességéhez igazodóan – a törvényben meghatározott felső (adómaximum) határokra figyelemmel – állapítja meg.

További joga az önkormányzatnak, hogy az e törvény második részében - vagyis az egyes adókra vonatkozó különös rendelkezésekről szólva - meghatározott mentességeket további mentességekkel, illetőleg a kedvezményeket további kedvezményekkel kibővítse. 

Az önkormányzat adó-megállapítási jogát egyetlen körülmény korlátozza: az, hogy az adóalanyt egy meghatározott adótárgy esetében csak egyféle - az önkormányzat döntése szerinti - adó fizetésére kötelezheti, a vagyoni típusú adók körében az adót egységesen - vagy tételes összegben, vagy a korrigált forgalmi érték alapulvételével - határozhatja meg, illetőleg az általa bevezetett adó mértékeként nem állapíthat meg többet az adómaximumnál.

A magánszemélyek kommunális adójának alanya a törvény szerint az, aki a naptári év első napján az építmény vagy telek tulajdonosa illetőleg bérlője. A törvény szerint mentes az adó alól az építési tilalom alatt álló telek; a tilalom ideje alatt a közhasználatú közlekedési tevékenységet végző adóalany, az e célra használt telek után; a teleknek - külön rendelkezések szerint - meghatározott része; meghatározott építményekhez tartozó teleknek az a része, amely a helyi rendezési tervben előírtnál nagyobb, vagy annak hiányában a helyben szokásos mértéket meghaladja; az épülethez, az épületnek nem minősülő építményhez, nyomvonal jellegű létesítményekhez tartozó - jogszabályban vagy hatósági előírásban megállapított - védő (biztonsági) terület valamint az erdő művelési ágban nyilvántartott telek.

Az adó évi mértékének felső határa a fent meghatározott (építmény, telek) adótárgyanként, illetőleg lakásbérleti jogonként legfeljebb 12 000 Ft.

Az Alkotmánybíróság 61/1992. (XI. 20.) AB határozatában elvi éllel kifejtette álláspontját az adókedvezmények (mentességek) alkotmányos problémáival kapcsolatosan.

Kimondta, hogy amíg a közterhekhez való hozzájárulás az állampolgároknak Alkotmányon alapuló kötelezettsége, addig senkinek sincs Alkotmányból származó alanyi joga arra, hogy e kötelezettség alól részben vagy egészben mentesüljön.

Az adókedvezmények megállapításánál a jogalkotó széles körű mérlegelési joggal rendelkezik, s e jogának gyakorlásakor módjában áll az is, hogy gazdaságpolitikai, szociálpolitikai és egyéb céljait érvényre juttassa.

A kedvezményeket szabályozó rendelkezések alkotmányossági felülvizsgálata során az Alkotmánybíróság hatásköre arra terjed ki, hogy a jogalkotó mérlegelési jogának gyakorlása során nem került-e ellentétbe az Alkotmány valamely rendelkezésével, azonban a jogalkotói mérlegelés célszerűségi szempontú felülvizsgálatára nem jogosult.

Mindezeket figyelembe véve az Alkotmánybíróság megállapította, hogy egy önkormányzati rendeletnek a helyi adó alanyaira nézve is irányadó, adókedvezményekre vonatkozó szabályai nem ellentétesek az Alkotmány rendelkezéseivel.

Az Önkormányzat a Panaszos által kifogásolt rendeletének 3-4 §-aiban rendelkezett az építményadó mentességről és élve a fentiekben részletezett, törvény által biztosított jogkörével az állandó helyi lakosság számára még egy mentességi feltételt határozott meg a 4. §-ban. E mentességnek két konjuktív feltétele van. E szerint a lakás mentes az adó alól, ha 
a.) a család valamennyi tagja a községben állandó lakos és az év minden hónapjának túlnyomó többségét a bejelentett lakcímen tartózkodnak,
b.) a családfenntartó munkábajárását a községből oldja meg.

A Rendelet értelmezi a "túlnyomó többség" kifejezést azzal, hogy legalább 20 napot jelöl meg ennek a terminusnak.

A Hivatalvezető, megkeresésem alapján  tájékoztatást kért az Önkormányzattól. A Polgármester a fenti mentességet azzal indokolta, hogy a településen egyre többen próbálkoznak kivonni magukat a helyi adófizetési kötelezettség alól oly módon, hogy látszólag (papíron) állandóra jelentkeznek be, vagy más családtagjukat jelentik be a községbe állandó lakosként.

Az érintett alkotmányos jogok 

Az országgyűlési biztos eljárása során a következő alkotmányos jogokat vizsgálta az üggyel kapcsolatban.

A Magyar Köztársaság Alkotmányának 70/A. § (1) bekezdése rögzíti, hogy a Magyar Köztársaság biztosítja a területén tartózkodó minden személy számára az emberi, illetve az állampolgári jogokat, bármely megkülönböztetés, nevezetesen faj, szín, nem, nyelv, vallás, politikai vagy más vélemény, nemzeti vagy társadalmi származás, vagyoni, születési vagy egyéb helyzet szerinti különbségtétel nélkül.

Álláspontom szerint - figyelembe véve az Alkotmánybíróság 21/1990. (X. 4.) AB határozatát is amelyben  értelmezte az Alkotmány 70/A §-át - a Rendelet kifogásolt szakaszai nem ütköznek a diszkrimináció tilalmának alkotmányos elvével, amikor azok egy adható mentesség tekintetében különbséget tesznek egy valós és egy "látszat" helyi lakos között.

Az Obtv. 25. §-a szerint ha az országgyűlési biztos álláspontja szerint az alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásság valamely jogszabály vagy az állami irányítás egyéb jogi eszköze fölösleges, nem egyértelmű rendelkezésére, illetve az adott kérdés jogi szabályozásának hiányára (hiányosságára) vezethető vissza, a visszásság jövőbeni elkerülése érdekében javasolhatja a jogalkotásra, illetve az állami irányítás egyéb jogi eszköze kiadására jogosult szervnél a jogszabály (állami irányítás egyéb jogi eszköze) módosítását, hatályon kívül helyezését vagy kiadását.

Az általam lefolytatott vizsgálat, a rendelkezésemre bocsátott iratok valamint a Veszprém Megyei Közigazgatási Hivatal vezetőjének tájékoztatása alapján megállapítottam, hogy az Obtv.-ben megjelölt, az országgyűlési biztos fellépését igénylő alkotmányos jogsértés nem történt.

Budapest, 1997. december   .

										Gönczöl Katalin