OBH 8051/1996.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: dr. Almási Eszter

Az eljárás megindítása:
	A Somogyi Hírlap 1996. december 11.-i számában megjelent olvasói levélben egy egyedül élő, kisnyugdíjas asszony az Őt sújtó szegénységről számolt be. A levélben leírta, hogy 1996. tavasza folyamán azért fordult segítségért Zimány Polgármesteri Hivatalához, mert házának fala bedőlt, és saját jövedelméből képtelen volt annak helyreállíttatására. Sajnos a községi építkezésekből maradt pár téglán kívül juttatásban, támogatásban sem akkor sem pedig további kérelmei alapján vagy rászorultságának hiányára hivatkozással vagy válasz nélkül hagyva beadványát, nem részesült. A panaszos azt is leírta, hogy több hónapja áramszolgáltatás nélkül kénytelen élni, mert a DÉDÁSZ Rt. szakemberei az omladozó ház tűzveszélyességének okán lekötötték az áramot.
	Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 16§ (2) bekezdése alapján hivatalból vizsgálatot indítottam az olvasói levélben foglaltak tárgyában.
	Zimány polgármesterétől megkeresésemben kértem, hogy minden az üggyel kapcsolatban keletkezett iratot küldjön meg Hivatalomnak  valamint tájékoztasson az olvasói levélben foglaltakkal kapcsolatos álláspontjáról.

A megállapított tényállás:
	A jegyző által nyújtott felvilágosítás és az üggyel kapcsolatos, rendelkezésemre bocsátott iratok szerint a panaszos első ízben 1996. szeptember 11-én fordult a képviselő- testülethez átmeneti szociális segély iránti kérelemmel, kidőlt házfalának megjavításához. A szociális bizottság és a jegyző személyesen helyszíni vizsgálatot tartott és környezettanulmányt készített a panaszosnál. A bizottság ennek eredménye alapján a  segély pénzben történő kifizetését nem javasolta. A testület határozatában a panaszos részére az útalapból kiszedett 200-250 darab tégla elvitelét engedélyezte a házfal megjavításához.
	Másodízben a panaszos 1996. október 16-án nyújtott be kérelmet szociális ebédre és kikapcsolt villanyának visszakötésére, egyszeri támogatás formájában. A képviselő-testület határozatot hozott az átmeneti segély iránti kérelem elutasításáról. Az indoklásban foglaltak szerint, a kérelmező nyugdíja 17.000.- Ft., amelyet OTP letiltás terhel. A fennmaradó egy főre jutó jövedelemnek számító 11.000.- forint Zimány Község Önkormányzatának szociális rendeletében megállapított feltételek szerint nem jogosít átmeneti segély megállapítására. Ezen túlmenően indokként szerepel az is, hogy a kérelmező hozzátartozókkal rendelkezik, akik szülőtartás címén kötelesek gondoskodni édesanyjukról. 
	A testület a kedvezményes szociális ebéd iránti kérelmet jóváhagyta, azonban a panaszos ezt nem veszi igénybe.
	A Polgármester közölte, hogy a község által nyújtott anyagi támogatások  fedezete jelentősen behatárolt, sajnos nincs erőforrásuk minden rászorult támogatására.

Az ügy jogszabályi háttere:
	A Magyar Köztársaság Alkotmánya, 1949. évi XX. törvény
	17.§ A Magyar Köztársaság a rászorulókról kiterjedt szociális intézkedésekkel
	gondoskodik.
	70/E.§ (1) A Magíar Köztársaság állampolgárainak joguk van a szociális
	biztonsághoz: öregség, betegség, rokkantság, özvegység, árvaság és önhibájukon kívül
	bekövetkezett munkanélküliség esetén a megélhetésükhöz szükséges ellátásra
	jogosultak.

	1993. évi III. törvény a szociális igazgatásról és ellátásokról.
	32.§ (1) A szociális rászorultságtól függő pénzbeli ellátások iránti kérelmet - ha
	e törvény másként nem rendelkezik - a kérelmező lakóhelye szerint illetékes települési
	önkormányzat polgármesteri hivatalánál vagy az önkormányzat polgármesteri
	hivatalánál vagy az önkormányzat rendeletében maghatározott önkormányzati
	szervnél kell előterjeszteni.
	(2) A szociális rászorultságtól függő pénzbeli ellátásokról szóló határozatot a bíróság
	nem változtathatja meg.
	(3) Ha e törvény másként nem rendelkezik, az Önkormányzat rendeletben
	szabályozza az Önkormányzati pénzbeli ellátások megállapításának, kifizetésének,
	folyósításának, valamint ellenőrzésének szabályait. 

A vizsgálat megállapításai:
	A vizsgálat során megállapítottam, hogy az Önkormányzat a panaszos minden kérelmével érdemben foglalkozott, azokról határozatban döntött. A törvényből adódó kötelezettségeinek a rendelkezésre álló anyagi keretek között eleget tett. 
	A szociális biztonság fogalma pontosan azt fejezi ki, hogy megfelelő életminőséghez való emberi jognak legalább olyan szintűnek kell lennie, hogy az életben  való részvétel biztosításával az ellátásokat igénybe vevők ténylegesen is a társadalom teljes értékű tagjának érezhessék magukat. 
	A szociális biztonsághoz való jog  szabályozásával az Alkotmány több helyen is foglakozik. Az Alkotmánybíróság álláspontja szerint az alapjogként való szabályozás nem keletkeztet alanyi jogot az ellátásra, az az állam kötelezettségvállalását jelenti, amelynek mértékét a törvényhozás és a kormány az ország teherbíró képességének függvényében állapítja meg.
	A megkeresésre kapott válasz alapján megállapítható, hogy az Önkormányzat eljárása során anyagi teherbíró képességeinek keretei között eleget kívánt tenni a szociális biztonsághoz való jog érvényesülésével kapcsolatos feladatának, igaz, a panaszos részére pénzbeli támogatást szociális rendelete alapján nem tudott nyújtani.
	Mindezek alapján megállapítom, hogy Zimány Polgármesteri Hivatala olyan intézkedést nem mulasztott el illetve olyan határozatot nem hozott, melynek következtében a panaszost alkotmányos jogaival összefüggésben sérelem érte volna.
	Tekintettel arra, hogy az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 21. § (1) bekezdése alapján alkotmányos visszásságot nem állapítottam meg, konkrét ajánlás megfogalmazásával nem élek.
	Kérem azonban az önkormányzat jegyzőjét és polgármesterét, hogy a jövőben is kísérjék figyelemmel a panaszos nehéz helyzetét és lehetőségeikhez képest próbáljanak segítséget nyújtani.

Budapest, 1997. február 10.

Gönczöl Katalin