OBH 8003/1996.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Ügyintéző: dr. Endrődi Zsuzsa

Az eljárás megindulása:

Panaszos azt sérelmezte, hogy a Földhivatal nem adta ki részére édesanyja tulajdonát képező ingatlanok tulajdoni lapjának másolatát, ezért kárpótlási kérelmét nem tudta érvényesíteni. Állítása szerint édesanyjának 2 kh 801 n.öl földterülete volt, amit bevitt a termelőszövetkezetbe, és ő maga is tsz tag lett. Visszamaradt egy tanyás ingatlan, ahol a család élt, és amely ingatlant elköltözésük után is használtak. Véleménye szerint ez az ingatlan hamis szerződéssel került édesanyja húgának a tulajdonába. Ez az oka annak, hogy amikor az ingatlanon olajfúrások kezdődtek, akkor az ezután járó kártalanítás összegét egyedül nagynénje vette át. Panaszos édesanyja akkoriban ennek azért nem járt utána, mert úgy tudta, hogy a föld termelőszövetkezeti használatban van. Panaszos véleménye szerint az említett ingatlan tulajdonjoga, mint örököst őt illetné, de a földhivatal nem adott ki olyan okmányt, mely az ő vagy édesanyja tulajdonjogát igazolná. Ahhoz kérte az országgyűlési biztos segítségét, hogy a földhivatal adja ki az eredi birtoklapokat  s annak alapján azonosítsák be a földterületet.

Érintett alkotmányos jogok:

1. A Magyar Köztársaság független demokratikus jogállam, ebből következik a jogbiztonsághoz való jog, melynek alapján a földhivatal a valóságnak megfelelően köteles az ingatlanokat nyilvántartani. (Alkotmány : 2. § (1) bekezdés)

2. A Magyar Köztársaság biztosítja a tulajdonhoz való jogot. (Alkotmány 13. §. (1) bekezdés)

Alkalmazott jogszabályok:

A tulajdonviszonyok rendezése érdekében  az állam által az állampolgárok tulajdonában igazságtalanul okozott károk részleges kárpótlásáról szóló 1991. évi XXV. törvény végrehajtására kiadott 104/1991. (VIII. 3.) Kormány számú rendelet 18. § (1)-(3) bekezdése szerint a kárpótlásra jogosultság a termőföld és más ingatlan esetében, a tulajdonelvonásról rendelkező hatósági határozaton vagy ilyen tartalmú más közokiraton kívül - a földhivatal által e célra kiállított hatósági bizonyítvánnyal is igazolható. A bizonyítvány a kárpótlásra jogosultság, valamint a kárpótlás mértékének megállapításához szükséges adatokat tartalmazza. A bizonyítványhoz az eredeti okiratokat vagy azok másolatát nem kell csatolni. A bizonyítványt a földhivatal  a nála őrzött iratok (telekkönyvi betét, földnyilvántartási birtokív, térkép, földrendezési, zártkertrendezési, tagosítási, földmegváltási, földfelajánlási, földértékelési, földmérési stb. ) iratok alapján a jogosult kérelmére adja ki.    

A megállapított tényállás, a vizsgálat megállapításai:

Panaszos leveléből, az általa mellékelt iratokból, valamint a Körzeti Földhivatal (továbbiakban: Földhivatal) tájékoztatásából  a következő tényállásra lehet következtetni:. 

Az 1961-es földrendezés előtt panaszos édesanyjának tulajdonát képezte a 36866/1937. számú tkv.-i végzés értelmében a kiskundorozsmai (az 1950-es községalakítás után üllési) 12775-ös betétbe (majd a 3385-ös  és az átszámozott 1191 számú birtokívbe felvett) 12138 hrsz.-ú 1016 n.öl szántó, a 12139/a hrsz.-ú 1 kh 385 n.öl, és a 12139/b hrsz.-ú 1000 n.öl szántó ingatlan, összesen 2 kh 801 n.öl területtel, 9.22 AK értékben. Az 1961-es földrendezés során a fenti ingatlanokért cserébe panaszos édesanyja az Üllés 087/28 hrsz.-ú,  2 kh 801 n.öl területű ingatlant kapta. A csereföld 1968-ban a ruzsai Napsugár MgTsz-nél került számbavételre - tekintve, hogy panaszos édesanyja ennek a szövetkezetnek volt a tagja. A csereként kapott ingatlant megosztás folytán részben állami tulajdonba vették (véleményem szerint ez lehetett a MOL Rt. tulajdona), a megmaradt terület pedig szövetkezeti használatba került, mivel azt vélhetően a tulajdonos nem vette birtokba A forráskúti Haladás MgTsz termelőszövetkezeti törzslapján az ingatlan-nyilvántartás szerkesztését követően szerepel a megmaradó rész. Az 1992. évi földalap kijelölés során a területek legnagyobb részét részarány földalapba jelölték.
Balázsfi Lajosné megyei képviselő kérésére a Csongrád megyei Földhivatal (továbbiakban Megyei Földhivatal) megvizsgálta a panaszt. A fenti tényállást a  Megyei Földhivatal válasza is megerősítette.
Egyetértek Megyei Földhivatal Vezetőjének véleményével, mely szerint panaszost édesanyja fenti ingatlanai után, mivel azok állami tulajdonba kerültek megillette a kárpótlás. A termelőszövetkezet használatába került ingatlannak megfelelő részaránytulajdont a földhivatal  a 10/877 tulajdoni különlapon tartotta nyilván panaszos édesanyja, majd öröklés folytán  Ö. J. (szül: 19..-ben) nevén. Panaszos édesanyja egyéb ingatlannal nem rendelkezett. Az Országos Kárrendezési és Kárpótlási Hivatal elnökének panaszoshoz írt tájékoztató leveléből megállapítható, hogy a Körzeti Földhivatal hatósági bizonyítványa alapján  az édesanya tulajdonát képező 9.22 AK. értékű földterületből 5.23 AK értékű termőföld után 1995. március 14-én a 315.103 /1994. számú határozattal panaszos kárpótlásban részesült. A fennmaradó 3.99 AK értékű földet tartotta nyilván a Földhivatal részarányként, amelynek alapján az örökös Ö. J. földkiadásban részesült. Tanyaingatlant a kiskundorozsmai 11 748 számú telekkönyvi betétben tartottak nyilván 1934-ben ajándékozás jogcímén H. Mátyásné tulajdonaként.

Sem a Földhivatal hatósági bizonyítványa, sem a csatolt telekkönyvi betétek nem bizonyítják, hogy panaszos édesanyjának, vagy édesanyja húgának tanyaingatlana lett volna. Az ügyben eljáró Megyei és Körzeti Földhivatal tájékoztatásában sincs erre nézve említés.  
A fentiek alapján meg kell állapítanom, hogy az ügyben eljáró hatóságokat mulasztás nem terheli. A Földhivatal kiadta a kárpótlási jogszabályban megkívánt hatósági bizonyítványt, és ennek alapján a Kárrendezési Hivatal megállapította  a kárpótlást. A panaszos által keresett tanyaingatlan elvesztéséről  a Földhivatal nem állíthatott ki hatósági bizonyítványt, mert a nyilvántartási munkarészek tanyaingatlanon sem panaszos, sem édesanyja tulajdonjogát nem igazolták, sem a tagosítás előtti, sem a későbbi időkben. Alkotmányos visszásság hiányában ezért a vizsgálatot lezárom, és erről az érdekelteket a jelentés egy példányával értesítem.

Budapest, 1998. szeptember 17.

Dr. Polt Péter