OBH 7789/1996.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: dr. Kovács Endre/dr. Simonyi Anna

Az eljárás megindítása és az érintett alkotmányos jog:
Panaszos beadványában sérelmezi, hogy a Sándorfalva, Eperjes dűlői tanyán lévő lakóhelyét út hiányában nem tudja megközelíteni.

Panaszos ügyében vizsgálatot indítottam, mert felmerült az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében foglalt a jogállamiságról szóló jogelv megsértésének veszélye.

Eljárásom során tájékoztatást kértem a Csongrád Megyei Közigazgatási Hivatal vezetőjétől.

A megállapított tényállás:
Panaszos és családja tanyán lévő lakóhelyét az Algyői töltésen közelítette meg éveken keresztül. Az 1990-es évek eleje óta az év jelentős részében nem tudják használni a töltést, mert a Halértékesítő Kft erőgépei esős időben járhatatlanná teszik azt.

A vizsgálat megállapításai:
Az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében foglalt jogállamiság elve – többek között - akkor sérül meg, ha a hatóság nem tesz eleget jogszabályban előírt kötelezettségének. A helyi önkormányzatokról szóló 1990. évi LXV. törvény 8. § (1) bekezdése szerint a települési önkormányzat feladata a helyi közutak fenntartása. 

A megyei közigazgatási hivatal megkereste az Alsó-Tiszavidéki Vízügyi Igazgatóságot, melynek tájékoztatása szerint az Algyői főcsatorna jobb part 3 x 450-4+650 km szelvények közötti szakaszán az új halastó I. üteme helyezkedik el (ez a szakasz Sándorfalva közigazgatási területén van).
Ennek 4 m széles töltése, amely a halastavat és az Algyői főcsatornát választja el, a Szeged Állami Gazdaság, majd jogutódjának a Szegedi Mezőgazdasági Termelő és Szolgáltató Kft-nek a tulajdona.
A töltésen vezető út sem a halastó építése előtt, sem azt követően nem minősült útnak.
A rendelkezésemre álló iratok szerint az új halastó I. ütemének kivitelezése 1979-81-ben történt a 47358-3/80. sz. határozattal módosított 45608/79. sz. határozattal kiadott vízjogi engedély alapján oly módon, hogy az Algyői főcsatorna és a halastó között közös töltés alakítandó ki. A töltésen út nem létesül.
Az ATIVIZIG tájékoztatása szerint a tanyák lakóinak a közlekedése mind Szeged, mind pedig Algyő felé a 01186. és a 035-038. hrsz.-ú (köz)utakon biztosított, igaz a tanya lakóinak nagyobb távolságot kell megtenniük az országos úthoz.

Tekintettel arra, hogy a töltés rendeltetése nem közút, ezért a települési önkormányzatnak nem feladata annak karbantartása, és közlekedés céljából erre a tulajdonos sem kötelezhető hatósági úton.

Panaszos mind írásban benyújtott panaszában, mind személyes meghallgatásakor előadta, hogy a tanyákról a kérdéses töltésen közlekedtek évek óta. A közigazgatási hivatal vezetőjének tájékoztatása szerint az átjárási lehetőség megszűnését követően birtokháborítási eljárást az érdekeltek nem kezdeményeztek.
Panaszos úgy használta a töltést, mintha azon átjárási szolgalom lenne és kérte annak úttá minősítését. 
A közúti közlekedésről szóló 1988. évi I. törvény definiálja az út fogalmát, s szigorú előírásokat tartalmaz annak minősége és mérete vonatkozásában. Bár a törvény ismeri a magánút fogalmát, a tulajdonost arra kötelezni hatósági úton nem lehet, hogy a töltést magánúttá alakítsa át, s ezen átjárást biztosítson.

A panasszal kapcsolatban a hatóságok jogszabálysértést nem követtek el, így megállapítható, hogy alkotmányos jog nem sérült, ezért az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 19. § (2) bekezdése alapján a panaszt elutasítom.

Budapest, 1998. július 3.

Gönzöl Katalin