OBH 7743/1996.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: dr. Kántor Ferenc

Az eljárás megindítása

B. J., panaszos beadvánnyal fordult az Országgyűlési Biztos Hivatalához. Beadványában sérelmezte a mórahalmi Földkiadó Bizottság (Bizottság) 1996. november 29-én kelt, szám nélküli, valamint az FM  Csongrád Megyei Földművelésügyi Hivatal (Hivatal) 1997. február      25-én kelt, 240/1997. sz. határozatát, illetve, hogy a bizottság korábbi határozatait "nem megfelelő szöveggel és késedelmesen bocsájtotta rendelkezésére, és emiatt földet nem tudja birtokba venni.
Mivel a rendelkezésemre álló iratok alapján a tulajdonhoz való jog, továbbá a jogbiztonság megsértésére lehetett következtetni, vizsgálatot rendeltem el. Megkerestem a Hivatalt és kértem a Bizottság eljárását kifogásoló panasz kivizsgálását.

Megállapított tényállás

Panaszos, mint tanyatulajdonos a törvényes határidőben kérte a Bizottságtól 10 AK értékű földrészarány-tulajdonának kiadását az 0270/1. hrsz-ú táblából, ezen belül a táblának abból az 1,5 holdnyi részéből, melyet jelenleg Ö. I-né használ, de valamikor nagyszülei tulajdonát képezte, és amely a megörökölt tanyája mellett fekszik.
Az iratokból megállapíthatóan a Bizottság panaszosnak a táblából az 1995. március 24-én kelt, a 286/1995. sz. határozatával 1200 négyszögöl földet kiadott, majd az 1995. augusztus 15-én kelt, 620/1995. sz. határozatával, továbbá 800 négyszögöl földet adott ki. Panaszos állítása szerint a részére kiadott 1200 négyszögöl föld és a 800 négyszögöl föld nem egymás mellett fekszik, két különálló terület. Csak az utóbbi a 800 négyszögöl térmértékű föld esik a panaszos által kiadni kért 1,5 holdat kitevő területre, s e terület további 1 holdat kitevő részét,  másik két igénylőnek Ö. I-nénak (619/1995. sz. határozat), illetve D. I-nek (618/1995. sz. határozat) adta ki a Bizottság 800-800 négyszögöl mértékben.

Panaszos részére kiadott határozatban a Bizottság döntését nem indokolta, panaszost fellebbezési jogáról nem tájékoztatta. Panaszos a határozatok ellen fellebbezéssel nem élt.
A másik két igénylő Ö-né, valamint D. I. a Bizottság határozatát fellebbezéssel támadta meg. A Hivatal az említett két igénylő fellebbezését a 206-5/1996. sz. (Ö-né) és a 206-6/1996. sz. 1996. márciusában kelt határozatával bírálta el. A Hivatal az említett határozatában megállapította, hogy a Bizottság a tanyatulajdonos panaszos földkiadási ügyében helyesen járt el, azonban mivel a Bizottság a megtámadott határozatokban Ö-né, illetve D. jogosultságát (elsőbbségét) kellően nem tisztázta, ezért a megtámadott határozatok megsemmisíti és a Bizottságot új eljárás lefolytatására utasítja.
A Bizottság azt követően az 1996. április 23-án kelt 45/1996. sz. határozatával az panaszos részére 1,5 hold szántót teljes egészében 1996. október 1-i hatállyal ideiglenesen tulajdonába adja.
E határozat ellen Ö-né nyújtott be fellebbezést. A bizottság 45/1996. sz. határozatát a Hivatala az 1996. július 30-án kelt 765/1996. sz. határozatával megsemmisítette, a bizottságot új eljárás lefolytatására és új határozat hozatalára kötelezte.
Ezt követően a Bizottság az 1996. október 22-én kelt szám nélküli határozatával panaszos részére a jelzett 1,5 holdat kitevő földtrészletből 800 négyszögölt, Ördöghné részére 1 holdat "ideiglenesen birtokba ad azzal, hogy a további igényeket a földterületre elutasítja, Dobót pedig e területen való földkiadásból kizárja.
Panaszos e szám nélküli határozat ellen fellebbezéssel élt. A Hivatal panaszos kérelmét az 1997. február 25-én kelt 765-6/1997. sz. határozatával bírálta el, mellyel panaszos fellebbezését elutasította, lényegében azzal az indokkal, hogy panaszos jogerős földkiadási határozattal rendelkezik, ezek ellen fellebbezéssel nem élt, és a beadványa kapcsán keletkezett eljárás nem éleszti fel jogorvoslati lehetőségét a jogerős 620/1995. sz. határozattal szemben.

A vizsgálat megállapításai

A mórahalmi Földkiadó Bizottság 1996. október 26-án kelt szám nélküli határozata rögzíti, hogy "B. J. mórahalmi lakos 3,18 AK értékű örökölt és 6,82 AK értékű juttatott aranykoronával rendelkezik. A 0270/1. tömbhelyrajzi számú táblában lévő II.96. faliszámot viselő tanya tulajdonosa. A földkiadási kérelmét ekképpen fogalmazta meg: A földterületet jelenleg Ö. I-né használja, de valamikor nagyszüleim tulajdonát képezte és a megörökölt tanyánk mellett fekszik."
Tehát B. J., mint tanyatulajdonos összesen 10 AK értékű földrészarány-tulajdonánakk kiadását kérte, tanyája mellett, a 0270/1. hrsz-ú táblából, ezen belül a táblának abból a részéről, ahol Ö-né 1,5 holdat használ.
Ehhez képest a Bizottság panaszos részére az 1995. március 24-én kelt, 285/1995. sz. határozatával kiadott ugyan a kért 0270/1. hrsz-ú táblából, ezen belül nem a kért helyen és nem 10 AK-t, hanem 1200 négyszögöl földet. 

A Bizottság továbbá az 1995. augusztus 15-én kelt 620/1995. sz. határozatával a megjelölt táblából és ezen belül a kérelemben megjelölt helyen adott ki 800 négyszögöl földet, melynek AK értékét azonban nem jelölte meg.
A Bizottság néhány sor terjedelmű említett határozatában nem indokolta, hogy döntését mely jogszabályokra hivatkozva hozta, és azt sem közölte, hogy határozata ellen hol és meddig lehet fellebbezni. Ezen felül AK érték helyett térmértékben - az 1993. évi II. törvény rendelkezéseitől eltérően - jelölte meg a kiadott földet. A határozatokból nem állapítható meg, hogy a panaszost jogosan megillető 10 AK értékű földből hány AK-t adott ki. A földkiadást a határozatok szerint csak részben teljesítette a panaszos által kért helyen. Ezért a két határozatban kiadott föld nem is egymás mellett fekszik, de panaszos kérelmét a Bizottság nem is  egy határozattal teljesítette, holott erre minden lehetősége meg volt.

A határozatokból a panaszos jogorvoslati jogára való felhívás elmaradása következtében panaszos nem élt fellebbezéssel az említett törvénysértő határozatok ellen, azonban kérte a Bizottságot írásban részaránytulajdonának kérelme szerinti teljesítésére.
A Bizottság panaszos részére 1996. április 23-án kelt 45/1996. sz. határozatával most már panaszos kérésének megfelelő táblából, ezen belül az általa kért helyen adott ki 1,5 hold földet panaszos részére, mely azonban nem feltétlenül azonos a panaszos által kiadni kért és őt jogosan megillető 10 AK részaránytulajdonával. A Bizottság  e határozatából sem ismerhető meg, hogy döntését milyen jogszabályra alapozza, s a határozatból hiányzik a panaszos jogorvoslati jogára való felhívás. A Bizottság e határozatát Ö-né fellebbezése folytán a Hivatal 765/1996. sz. határozatával megsemmisítette és a Bizottságot új eljárásra utasította. A határozat indokolása szerint "A Földkiadó Bizottság nem járt el helyesen, amikor a 45/1996. sz. határozatát meghozta, mert olyan ügyben döntött, melyre jogerős földkiadási határozata volt, nevezetesen B. J. 620/1996. sz. határozata. B. J. a határozatot elfogadta, a rendelkezésre álló határidőn belül nem fellebbezte meg. Ö-né és D. I. 619/1995., illetve 618/1995. sz. saját határozatukat fellebbezték meg azzal, hogy az egész 1,5 kh-t kérték, illetve kérik továbbra is. A másodfokú közigazgatási határozat e két határozatot semmisítette meg, B. J. 620/1995. sz. határozatát nem érintette, tehát az hatályában fennmaradt. A Bizottságnak e két határozat vonatkozásában kellett volna lefolytatni az új eljárást és rendezni Ö-né és D. I. vitáját az indokolásban hivatkozott jogszabályi előírások szerint. A Hivatal határozata ugyanis nem azt mondta ki, hogy az egész földterület B. J., mint tanyatulajdonost illeti meg, csupán megállapította, hogy Ördöghné nem követelheti a B. J.nak kiadott 800 négyszögöl területet, mert a Bizottság az 1993. évi II. törvény 8. § (4) bekezdés c) pontja alapján ebben az esetben helyesen járt el."

A Hivatal a határozat megsemmisítésével egyidejűleg kötelezte a Bizottságot, hogy az új eljárásban tisztázza a 206-5/1996. és a 206-6/1996. sz. másodfokú határozatban foglaltaknak megfelelően Ö-né és D. vitáját, mert B. J. a Bizottság által hozott 620/1995. és a 286/1995. sz. határozattal a részére kiadott földet elfogadta, ellene nem fellebbezett. 

A Hivatalnak az az álláspontja, hogy panaszos esetében a Bizottság a 620/1995. sz. határozatában az 1993. évi II. törvény 8. § (4) bekezdés c) pontja alapján helyesen járt el, nem helytálló.
Ugyanis a Bizottság akkor járt volna el helyesen, ha panaszos részére az őt törvény szerint megillető 10 AK értékű részarány földet (nem négyszögölt) ad ki, panaszos által megjelölt helyen egy tagban, a tanyája mellett. Ugyanis panaszos által a földkiadás helyéül megjelölt földre jelentkező másik két igénylő a sorrendben panaszost követik. Ezért a panaszos összes igényét ki kellett volna elégíteni, s csak utána lehetett volna másik két igénylő kérelmét kielégíteni. Ez nem úgy történt. Ezért a Bizottság megsértette az 1993. évi II. törvény 8. § (4) bek. c) pontjába írt rendelkezésen túl az 1957. évi IV. törvény 43. § (1) bekezdés b), c), d) pontjában foglalt rendelkezéseket is, mert határozatát a megjelölt rendelkezések figyelmen kívül hagyásával hozta meg.

A Bizottság a Hivatal határozatában foglalt kötelezésnek megfelelően az új eljárást lefolytatta. Az 1996. október 29-én kelt szám nélküli határozatával panaszos részére kiadott 800 négyszögöl földet, további igényét - a határozat szerint 1 kh földre - elutasította. Az 1 hold földet pedig Ö-né részére adta ki. Annak ellenére, hogy panaszos Ö-nét a földkiadás sorrendjében megelőzi és annak ellenére, hogy a határozatból nem állapítható meg, hogy panaszos részére kiadásra került-e már az őt törvény szerint megillető 10 AK föld.
E határozatot panaszos fellebbezéssel támadta meg.
Panaszos fellebbezését a Hivatal az 1997. február 25-én kelt 240/1997. sz. határozatával elutasította, lényegében azzal az indokolással, hogy panaszos jogerős földkiadási határozattal rendelkezik, és hogy beadványai kapcsán keletkezett eljárás nem éleszti fel a jogorvoslati lehetőséget a jogerős 620/1995. sz. határozattal szemben, mellyel a részére teljesített földkiadást elfogadta, melynek hatályát a II. fokú közigazgatási eljárás nem érintette.
Álláspontom szerint a Hivatal nem vette figyelembe, hogy panaszos jogorvoslati kérelme nem a Bizottság 1995. augusztus 15-én kelt 620/1995. sz. és panaszost jogorvoslati jogáról nem tájékoztató határozat ellen irányult, hanem az 1996. október 29-én kelt szám nélküli, ismételten törvénysértő határozat orvoslását célozta. Erre panaszost az Áe. 62. § (1) bekezdése feljogosította.

Az 1993. évi II. törvény 11. § (4) bekezdése úgy rendelkezik, hogy "A Földművelésügyi Hivatal a Földkiadó Bizottság törvénysértő határozatát megsemmisíti és szükség esetén a Bizottságot új eljárásra utasítja, illetőleg a megalapozatlan fellebbezést elutasítja."
Álláspontom szerint panaszos fellebbezése a már kifejtettek szerint alapos volt. A Hivatalnak az Áe. 26. §-a szerint - mely a Hivatalra vonatkozik - köteles volt a határozata meghozatalához szükséges tényállást tisztáznia. A Hivatal ezt elmulasztotta.

Érintett alkotmányos jogok

Alkotmány 2. § (1) bekezdés szerint: "A Magyar Köztársaság független demokratikus jogállam." 
Az Alkotmány idézett rendelkezését a földkiadási eljárásban résztvevő szervek azáltal sértették meg, hogy nem tartották be eljárásuk során az 1993. évi II. törvény, valamint az 1957. évi IV. törvény rendelkezéseit, mely a jogbiztonság sérelmével járt.

Az Alkotmány 13. §  (1) bekezdése szerint: "A Magyar Köztársaság biztosítja a tulajdonhoz való jogot." Panaszos tulajdonhoz való jogának biztosítása azáltal sérült, hogy az eljáró szervek panaszost jogosan megillető részarányföldtulajdonát nem adták ki részére.  

A j á n l á s

Az alkotmányos visszásság kiküszöbölése érdekében az 1993. évi LIX. törvény 23. § (1) bekezdésére hivatkozással az ügyben ügyészi óvás benyújtását kezdeményezem a Csongrád Megyei főügyésznél.

Budapest, 1997. április 21.

Gönczöl Katalin