OBH 7739/1996.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: Dr.Kántor Ferenc
Kapcsolódó ügy: 7740/1996.
Az eljárás megindítása

Panaszosok az országgyűlési biztoshoz intézett beadványukban sérelmezték a balástyai Rákóczi Mg.Tsz., valamint a Móra Ferenc Mg.Tsz. mellett működő földkiadó bizottságok (Bizottság) eljárását, különösen azt, hogy részarányként nevükön aranykoronában nyilvántartott földjüket a bizottságok nem adták ki. 

Mivel a rendelkezésemre álló iratok alapján a jogbiztonság, valamint a tulajdonhoz való megsértésére lehetett következtetni, vizsgálatot rendeltem el. 

Az ügy tisztázása érdekében megkerestem az FM Csongrád Megyei Földművelésügyi Hivatalát (FM Hivatalt).

Megállapított tényállás

OBH 7739/1996. számú ügy
Panaszos beadványából kitűnik, hogy 1982-ben a balástyai Rákóczi Tsz.. gazdálkodási területén tanyát vásárolt Balástya, Gajgonya 392. szám alatt. Majd éveken át a Tsz.-től bérelte a tanya szomszédságában lévő földet. A Tsz. javaslatára 125 aranykorona értékű részaránytulajdont vásárolt. Ezt követően kérelmet adott be a földkiadó bizottsághoz 1993. II. 23. napján, hogy a tanya körüli földből adják ki részarányát. Az említett föld a kárpótlási földalapba került kijelölésre, a bizottság földalapcserét nem kezdeményezett. Panaszos sérelmezi, hogy tanyája körüli földhöz,  élő részaránya ellenére nem juthatott hozzá, sőt a bizottság 1996. december 31. napján történt megszűnéséig panaszos részére földkiadást sem teljesített.

Panaszos a balástyai Móra Mg.Tsz. területén működő földkiadó bizottság eljárását azért sérelmezte, mert a bizottság, panaszos részére, az Őt megillető 84,17 AK értékű részaránytulajdonból mindössze 16,78 AK értékű földet adott ki 1996. december 31. napjáig. 

Panaszos földkiadási ügyében megkereste a Csongrád Megyei Földhivatalt, a Csongrád Megyei Kárrendezési Hivatalt, a Szegedi Városi Ügyészséget, mely eredménytelen maradt, mivelhogy a bizottság panaszos földkiadási kérelmét nem teljesítette. 

A földkiadó bizottság által megszűnéséig elsőfokon jogerősen le nem zárt ügyek az FM Hivatalhoz kerültek áttételre. 

Az FM Hivatal legutóbb, 1998. IV. 2-án adott tájékoztatása szerint - a bizottság megszűnése óta - panaszos részére az 579-17/1997. számú, valamint az 587-16/1998. számú határozataival már teljesített földkiadást, azonban panaszos földkiadási ügyét elsőfokon még nem fejezte be. 

2) OBH 7740/1996. számú ügy
Panaszos a balástyai Rákóczi Tsz. - 8-20/1672. továbbá a 20/0631. számú - különlapján nyilvántartott összesen 6,21 aranykorona értékű részaránytulajdonnal rendelkezett, amikor 1993. I. 20-án a Tsz.-el szerződést kötött, melynek alapján tulajdonába került volna a Balástyai 064/11. helyrajzi szám alatt felvett tanyás ingatlan mellett lévő 064/21-es helyrajzi számú 4,61 aranykorona értékű terület. A szövetkezet megszűnése következtében az említett helyrajzi számú ingatlan tulajdonjogának panaszos nevére történő bejegyzésére a földhivatalnál nem került sor.

Ilyen előzmények után panaszos ügye - 1993. március 19. napján benyújtott kérelme alapján - a földkiadó bizottsághoz került. 

A bizottság, panaszos kérelmében megjelölt földet nem adta ki, sürgetéseire érdemi választ nem adott. Panaszos által az ügyben indított bírósági eljárás sem vezetett eredményre. A földkiadó bizottság 19/1996. számú és 1996. június 3-án kelt  elutasító határozata ellen panaszos fellebbezéssel élt. 

A fellebbezést, az FM Hivatal - a bizottság 1996. december 31. napján történt megszűnéséig - elbírálni nem tudta, mert a bizottság az FM Hivatal többszöri felhívása (1996. június 2., augusztus 6., október 1., november 6.) ellenére sem terjesztette elő az ügy iratait. 

Panaszos földkiadási ügye a bizottság megszűnését követően mint elsőfokon le nem zárt ügy, az FM Hivatalhoz került áttételre. Az FM Hivatal panaszos földkiadási ügyében határozatot még nem hozott. 
 
A jogszabályi háttér és a vizsgálat megállapításai

Az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló 1957. évi IV. törvény (Áe.) 3. §-ának (1) bekezdése úgy szól, hogy: A közigazgatási szerv eljárása során államigazgatási ügyben e törvény rendelkezéseit kell alkalmazni.

A (6) bekezdés rögzíti, hogy: Ezt a törvényt a honvédelmi, a külkereskedelmi igazgatási, a társadalombiztosítási, az adó-, jövedéki és vámigazgatási, az iparjogvédelmi ügyekben, továbbá a tisztességtelen piaci magatartás tilalmáról és a versenykorlátozásról, az árak megállapításáról, a biztosítóintézetekről és a biztosítási tevékenységről, a hitelintézetekről és a pénzügyi vállalkozásokról, az értékpapírok forgalomba hozataláról, a befektetési szolgáltatásokról és az értékpapír-tőzsdéről, az önkéntes kölcsönös biztosító pénztárakról, valamint a magánnyugdíjról és a magánnyugdíjpénztárakról szóló törvényben meghatározott, valamint az atomenergia alkalmazása körébe tartozó tevékenységekre vonatkozó ügyekben akkor kell alkalmazni, ha jogszabály másként nem rendelkezik. 

A (7) bekezdés előírja, hogy:  E törvény hatálya a szabálysértési és az állampolgársági eljárásra nem terjed ki. 

A (8) bekezdés rendelkezései szerint: A (6) és (7) bekezdésben nem említett államigazgatási eljárásokra vonatkozó jogszabályok e törvény rendelkezéseitől csak akkor térhetnek el, ha ezt e törvény megengedi. 

Az Áe. 4. § (1) bekezdése szerint: A közigazgatási szerv a hatáskörébe tartozó ügyben az illetékességi területén köteles eljárni. Ha e kötelességének nem tesz eleget, erre a felettes szerve – kérelemre vagy hivatalból – utasítja.

Az Áe. 15. § (1) bekezdése kimondja, hogy: Az érdemi határozatot a kérelem előterjesztésétől, illetőleg az eljárás hivatalból történt megindításától számított harminc napon belül kell meghozni. Ennél rövidebb határidőt bármely jogszabály, hosszabbat pedig csak törvény, törvényerejű rendelet vagy kormányrendelet állapíthat meg. 

A földrendező és a földkiadó bizottságokról szóló 1993. évi II. törvény 9/B. § (1) bekezdése szerint: Ha a földkiadó bizottság a feladatainak végrehajtását a 9/A. § (1) bekezdésében, valamint (3) bekezdésének a) pontjában, továbbá a (4) bekezdésében meghatározott határidőig sem fejezi be, vagy a közgyűlés még ezt megelőzően megállapítja megszűnését, a földkiadó bizottság a még jogerős határozattal le nem zárt, folyamatban levő földkiadási ügyeket átteszi az FM hivatalhoz.

A (2) bekezdés úgy szól, hogy: Az FM hivatal az (1) bekezdés rendelkezései alapján a hozzá áttett ügyekben a 4/B. § (5) bekezdésének szabályai szerint jár el.

A (3) bekezdés kimondja: A földkiadó bizottság az eljárása során keletkezett iratokat a megszűnésétől számított 15 napon belül köteles áttenni az FM hivatalhoz. 

Az 1993. évi II. törvény - 9/A. §-ának (1) bekezdésében, valamint (3) bekezdésének a) pontjában, továbbá (4) bekezdésében megjelölt okok miatt - az FM hivatalhoz áttett ügyek intézésére határidőt nem állapít meg. Ezért az említett okok miatt áttett ügyek intézésére a határidőt az Áe. 15. §-a állapítja meg.

Az Alkotmánybíróság a 72/1995. (XII. 15.) ÁB. számú határozatának indokolásában elvi éllel szögezte le:  

Az államigazgatási eljárást szabályozó törvények nem biztosítanak sem jogorvoslati lehetőséget, sem más hatékony jogi eszközt – még a kérelemre indult eljárásokban sem – az ügyfélnek arra, hogy a közigazgatási határozat meghozatalát – a jogszabályokban előírt elintézési határidő huzamos idejű elmulasztása okán – kikényszeríthesse. 
Nincs alanyi joga a kérelmezőnek arra, hogy a közigazgatás hallgatása esetén ügyének eldöntése érdekében valamilyen jogorvoslattal élhessen. A döntés hiánya miatt nem nyújthat be fellebbezést, s nem kérhet bírósági felülvizsgálatot sem. Ezen jogorvoslati eszközök igénybevételét ugyanis a törvények – kiemelten az Áe. 62., 71. és 72. §-ai – csak a már meghozott határozat megtámadása céljából teszik lehetővé.
Az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében meghatározott jogállam fogalmának egyik feltétlen ismérve a jogbiztonság. A jogbiztonságnak viszont elengedhetetlen követelménye, hogy a jogalkalmazói magatartás – adott esetben: az államigazgatás és az önkormányzat döntési feladat- és hatáskörébe tartozó ügy törvényi szabályozás szerinti elintézésének időtartama – előre kiszámítható legyen. 
Az ügyfél közigazgatási határozathozatalra vonatkozó joga nem tehető függővé attól, hogy a közigazgatási szerv milyen időpontban hajlandó dönteni a hatáskörébe utalt ügyben. A közigazgatásnak ugyanis alkotmányos kötelessége, hogy hatáskörét gyakorolja, azaz illetékességi területén a hatáskörébe utalt ügyben az erre megszabott idő alatt érdemi döntést hozzon. Az ügyfélnek ugyanakkor alapvető érdeke fűződik e döntés mielőbbi meghozatalához.

A rendelkezésre álló iratok és az FM hivatal tájékoztatása alapján megállapítható volt, hogy az FM hivatal panaszos földkiadási ügyét az Áe. szerinti érdemi határozat meghozatalára nyitva álló határidő alatt nem intézte el. 

A vizsgálat megállapította, hogy a Hivatal az 1. és a 2. tényállás pontban megjelölt hozzá áttett ügyet - a rendelkezésére álló 30 napos ügyintézési határidőt figyelmen kívül hagyva - nem bírálta el, azokat jogerős határozattal elsőfokon nem zárta le, megsértve ezzel az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében foglalt - "A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam" - rendelkezéséből folyó jogbiztonság alkotmányos elvét. Az FM Hivatal eljárása ugyanakkor sérti a már hivatkozott panaszosok Alkotmányban rögzített tulajdonhoz való jogát (Alkotmány 13. § (1) bekezdés) is, és így alkotmányos visszásságot okoz.

Ajánlás

Az alkotmányos visszásság megszüntetése érdekében az 1. és a 2. tényállás pontban megjelölt ügyekben a következő ajánlást teszem: 

Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 21. § (1), (2), (3) bekezdésére hivatkozással felkérem Hivatalvezető urat, panaszosok földkiadási ügyében az elsőfokú eljárás haladéktalan lefolytatására, ingatlan nyilvántartási bejegyzésre alkalmas határozat meghozatalával azok elsőfokon történő befejezésére, s arra, hogy ajánlásom tekintetében kialakított érdemi állásfoglalásáról, illetve megtett intézkedéséről ajánlásom kézhezvételétől számított 30 napon belül tájékoztatni szíveskedjék. 

Jelentésem egy példányának megküldésével panaszosokat, illetve az FM Csongrád Megyei Földművelésügyi Hivatalának vezetőjét is tájékoztattam.                             

Budapest, 1998. április 2.

Gönczöl Katalin