OBH 7494/1996.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: dr. Ágoston Zsuzsa
Az eljárás megindulása és az ügy előzményei

Panaszos 1996 októberben unokája ügyében fordult panasszal az állampolgári jogok országgyűlési biztosához. Véleménye szerint a gyermeket nevelő anya életmódjával veszélyezteti a kiskorú fejlődését, nem látja el megfelelően ezért a gyámhatóság intézkedését kérte. A lefolytatott eljárás eredményeként  a gyámhatóság megállapította, hogy a gyermek rendezett körülmények között nevelkedik, érdekében  hatósági beavatkozásra nincs szükség. Korábban, az anya  gyermeknevelésre való alkalmasságával kapcsolatban merültek fel problémák, azonban jelenleg rendezett körülmények között él.
A gyámhatóság elutasította a panaszosnak, a gyermek védő-óvó intézkedésben való részesítése - pártfogó kirendelése -  iráni  kérelmét. A határozat ellen panaszos fellebbezéssel élt, melyet a II. fokú gyámhatóság elutasított.
Panaszos azt sérelmezi, hogy a gyámhatóság döntése megalapozatlan, a tényállást nem  tisztázták, véleménye szerint a döntés kizárólag egy pszichológiai szakvéleményen alapul
1996 december 20 - án kelt beadványában a nagyszülő a  gyámhatóságnak a kapcsolattartási szabályozása ügyében született gyámhatósági határozatot is sérelmezi. Véleménye szerint ez ugyanazon szakértői véleményen alapul mint a korábbi döntés. A szakvélemény rá vonatkozóan sérelmes megállapításokat tartalmaz, ezért kér segítséget.

Az ügy jogszabályi háttere

51/1986. (XI. 26.) MT rendelet a kiskorúakról való állami gondoskodásról, valamint a szülő és a gyermek kapcsolattartásának szabályozásáról ( hatályon kívül helyezte: 1997. évi XXXI. törvény 163. § d). Hatálytalan: 1997. XI. 1-től. )

Védő- és óvóintézkedések

2. § (1) A gyámhatóság a veszélyeztetett kiskorú családi környezetében való helyes irányú nevelésének előmozdítása céljából

d) felkéri vagy szükség esetén kötelezi a szülőt, hogy gyermekével keresse fel a nevelési, pályaválasztási tanácsadót, a gyermek-ideggondozó intézetet, illetőleg a családvédelemmel foglalkozó más szerveket és a kiskorú nevelése során érvényesítse az ott kapott tanácsokat;
f) ha a szülő életvezetése indokolja, figyelmezteti a szülőt helytelen magatartásának következményeire és felszólítja annak megváltoztatására;
(3) A gyámhatóság a veszélyeztetett kiskorú részére, fejlődésének folyamatos segítése és ellenőrzése, a szülő nevelési tevékenységének támogatása érdekében pártfogót rendelhet.

Az érintett alkotmányos jog

67. § (1) A Magyar Köztársaságban minden gyermeknek joga van a családja, az állam és a társadalom részéről arra a védelemre és gondoskodásra, amely a megfelelő testi, szellemi és erkölcsi fejlődéséhez szükséges.
 (2) A szülőket megilleti az a jog, hogy a gyermeküknek adandó nevelést megválasszák.

A tényállás és a vizsgálat megállapításai

A panaszos unokája házasságon kívüli kapcsolatból született 1989 - ben. A szülők között a kapcsolat megszakadt, a gyermek az anya gondozásában nevelkedik. Kapcsolattartási ügyében  már 1990 -ben,  1992 - ben pedig védő - óvó eljárás indult a gyámhatóságon. Panaszos és édesanyja ( a gyermek nagyanyja és dédnagyanyja ) azért fordultak  a gyámhatósághoz, mert az anya rendezetlen életvitelével gyermeke fejlődését veszélyeztette, megfelelő ellátását nem biztosította. A gyámhatóság 1992 április 13 -án a szülő nevelési tevékenységének elősegítése érdekében pártfogót rendelt a kiskorú részére. A legtöbb gondot a  felnőttek közötti viták, nézeteltérések okozták, "a nagyszülők túlzottan kritikusan figyelik az anya viselkedését" írta 1993 február 10 - én kelt jelentésében a pártfogó. 1993 - ban pszichológus segítségét is kérte a gyermek magatartási problémáinak megoldásához.
A gyermek óvónői által - 1994 január 24 -én  készült pedagógiai szakvélemény szerint a gyermek viselkedési zavarait a kettős nevelés eredményezi: "Az édesanya megpróbál következetesen, igaz nem hiba nélkül nevelni, de a nagyszülők ellene dolgoznak." 1994 április 11 -én, majd 1995 július 10 - én kelt jelentéseiben felmentését kérte, véleménye szerint a gyermek megfelelő körülmények között nevelkedik, "a felnőttek áldatlan ellenkezését megszüntetni nem lehet".
A gyámhatóság 1995 július 20 - án kelt határozatával a pártfogót felmentette.
A panaszos 1995 szeptemberben ismét a gyámhatósághoz fordult unokája ügyében. A gyermek súlyos veszélyeztetettségére hivatkozva védő - óvó intézkedések megtételét kérte.
A gyámhatóság szakértőt rendelt ki a gyermek vizsgálatára, pedagógiai véleményeket  szerzett be, környezettanulmányt készített, meghallgatta az anyát és a nagyszülő által megnevezett tanút is. Eljárása részletes, mindenre kiterjedő volt A gyámhatóság által megkeresett szakemberek - óvodai pedagógusok, klinikai szakpszichológus, iskolai gyermekvédelmi felelős - úgy ítélték meg, hogy a gyermek ellátása, nevelése megfelelő, hatósági beavatkozásra szükség nincs.
A rendelkezésre álló adatok alapján az anya lakhelye szerint illetékes gyámhatóság 1996 szeptember 24 -én kelt határozatával a panaszos kérelmét elutasította.  Panaszos a határozat ellen fellebbezéssel élt. A II. fokú gyámhatóság  1996 november 20 - án kelt határozatával a fellebbezést elutasította.
A gyermek kapcsolattartási jogának szabályozása ügyében időközben - 1996 október 16 - án döntött az a gyámhatóság, melyet - az anya korábbi lakhelye alapján illetékes gyámhatóság kizárását követően - kijelölt eljáró szervként a közigazgatási hivatal. Ez a határozat, mely panaszos kapcsolattartás iránti kérelmét elutasítja 1996 november 1 napján jogerőre emelkedett. Ebben az eljárásban az illetékessége megállapítása során jogszabálysértést követett el a gyámhatóság,
A kiskorúnak az ügyében egyidejűleg két gyámhatóság járt el. A közigazgatási hivatal által kijelölt gyámhatóság, amikor a kizárási ok megszűntéről tudomást szerzett ( az anya új állandó lakhelyre költözött ) a kiskorú védő - óvó ügyében keletkezett iratokat áttette az illetékessé vált gyámhatóságnak, ugyanakkor a kapcsolattartási ügyben folyamatban levő eljárást folytatta. A kizárási ok megszűnésére hivatkozva, a közigazgatási hivatal egyidejű értesítése mellett, a kiskorú teljes iratanyagát át kellett volna tennie.
A kapcsolattartást szabályozó határozat ellen panaszos fellebbezéssel nem élt, az több mint egy éve jogerőre emelkedett, az illetékességi szabályok megsértését megállapítom. Alkotmányos jogsérelem ezáltal nem keletkezett.
Panaszos a gyámhatóság döntését  elsősorban arra hivatkozva kifogásolja, hogy az eljárás során készült  pszichológiai vélemény nem valós állításokat tartalmaz, ezért annak alapján objektív döntés nem születhetett. A beszerzett iratokból egyértelműen megállapítható, hogy ez a feltételezés alaptalan a gyámhatóság döntését körültekintő eljárás előzte meg.
Az 1993. évi LIX. törvény 18. §. alapján a panaszos által sérelmezett eljárásokat és határozatokat megvizsgáltam,  megállapítottam,  hogy a gyámhatóság a jogszabályoknak megfelelően jártak el, alkotmányos visszásság nem keletkezett.

Budapest, 1998. március 9

Gönczöl Katalin