OBH 7479/1996.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: Ludányiné Dr. Sasadi Zsuzsanna

Az eljárás megindulása

	Budapesti lakos  fordult panasszal az állampolgári jogok országgyűlési biztosához. Sérelmezte, hogy a Díjbeszedő Rt. számlázása pontatlan, a valóságnak nem megfelelő adatokat tartalmaz. A számlákat a RT munkatársa nem adta át, hanem kertjébe bedobta, emiatt késedelmi díjat számítottak fel. Kifogásolta a kirendeltség  munkatársainak ügyintézését, bánásmódját az ügyfelekkel szemben.
	Az eljárást a jogbiztonság és a tulajdonjog alkotmányos elvének összefüggésében kezdeményeztem.

A megállapitott tényállás

	Megkeresésemre a Díjbeszedő Rt. mellékelte a panaszoshoz írt levelének másolatát. Ebben a Rt. vezérigazgatója felrótta, hogy a fogyasztó hónapokon keresztül nem fizette a közüzemi  szolgáltatásokért járó díjakat. A számla hiányát nem is reklamálta. Nyilatkozata szerint a területen dolgozó munkatársának tevékenységét egyetlen egyszer sem kifogásolták, sőt a beadvány írója is csak egyízben élt panasszal ellene. Ha a fogyasztó nem ért egyet a számla tartalmával, akkor az összeg befizetése mellett kell a kirendeltségen kifogását jelezni. A jogos reklamáció esetén az összeg visszafizetésre kerül ( így került jóváírásra a Kényseprűipari Kft. esetében 69,-Ft ). Mivel  a kifogását a panaszos elmulasztotta jelezni, ezért véleménye szerint jogosan állapította meg a Díjbeszedő Rt. a 888,-Ft késedelmi kamatot.  Az Rt vezérigazgatója minderről tájékoztatta a fogyasztót is és ezzel egyidejűleg felhívta az állampolgár figyelmét a további tartozásaira. 

Az ügy jogszabályi háttere

1959. évi IV. törvény
a Polgári Törvénykönyvről

200. § (1) A szerződés tartalmát a felek szabadon állapíthatják meg. A szerződésekre vonatkozó rendelkezésektől egyező akarattal eltérhetnek, ha jogszabály az eltérést nem tiltja.
201. § (1) A szerződéssel kikötött szolgáltatásért – ha a szerződésből vagy a körülményekből kifejezetten más nem következik – ellenszolgáltatás jár.

2. A közüzemi szerződés
387. § Közüzemi szerződés alapján a szolgáltató köteles meghatározott időponttól a fogyasztó számára folyamatosan és biztonságosan a fogyasztó igénye szerint meghatározott közüzemi szolgáltatást – így különösen gázt, villamos energiát és vizet – nyújtani, a fogyasztó pedig köteles időszakonként díjat fizetni.

1. A megbízás
474. § (1) Megbízási szerződés alapján a megbízott köteles a rábízott ügyet ellátni.
(2) A megbízást a megbízó utasításai szerint és érdekének megfelelően kell teljesíteni.
(3) Ha a megbízás teljesítéséhez szerződéskötésre van szükség, a megbízáshoz olyan alakszerűségek szükségesek, amilyeneket jogszabály a megbízás alapján kötendő szerződésre előír.

1993. évi LIX. törvény
az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról

16. § (1) Az országgyűlési biztoshoz bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság [29. § (1) bek.], illetve közszolgáltatást végző szerv (a továbbiakban együtt: hatóság) eljárása, ennek során hozott határozata (intézkedése), illetőleg a hatóság intézkedésének elmulasztása következtében alkotmányos jogaival összefüggésben sérelem érte vagy ennek közvetlen veszélye áll fenn, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva.

1977. évi I. törvény
a közérdekű bejelentésekről, javaslatokról és panaszokról, egységes szerkezetben a végrehajtására kiadott 11/1977. (III. 30.) MT rendelettel

Általános rendelkezések
Tv. 1. § A törvény célja, hogy az állampolgárok közérdekű bejelentéseinek, javaslatainak és panaszainak előterjesztését, vizsgálatát és érdemi elintézését egységesen szabályozza.
Tv. 2. § A közérdekű bejelentéseket, javaslatokat és panaszokat e törvény szerint kötelesek elintézni:
a) az állami szervek, vállalatok, intézetek, intézmények,
b) a szövetkezetek és azok érdekképviseleti szervei (a továbbiakban: szövetkezetek),
c) az egyesületek,
d) a kisiparosok és magánkereskedők érdekképviseleti, illetőleg felügyeleti szervei,
e) egyéb, hatóságilag engedélyezett tevékenységet folytató személyek felügyeleti szervei.
Tv. 9. § (1) A közérdekű bejelentést, illetőleg javaslatot az elintézésre hivatott szerv köteles az ügy megvizsgálása és a tényállás megállapítása alapján elintézni.
Vhr. 6. § (1) A közérdekű bejelentések és javaslatok intézésére vonatkozó rendelkezések megtartásáért az elintézésre hivatott szerv vezetője felelős.
(2) A szerv vezetője jelöli ki a közérdekű bejelentések és javaslatok intézéséért felelős személyt, illetőleg szervezeti egységet.
Tv. 10. § (1) A közérdekű bejelentések és javaslatok vizsgálatában és elintézésében eljáró és közreműködő szervek kötelesek az ügy érdemi vizsgálása érdekében haladéktalanul megtenni a szükséges intézkedést.
(2) A közérdekű bejelentéseket, illetőleg javaslatokat általában harminc napon belül el kell bírálni.
(3) Ha a vizsgálat előreláthatólag hosszabb ideig tart, erről a bejelentőt (javaslattevőt) harminc napon belül tájékoztatni kell, az elintézés várható időpontjának közlésével.
Tv. 11. § (1) Az elintézésre hivatott szerv a vizsgálat befejezésekor a tett intézkedésről vagy annak mellőzéséről köteles a bejelentőt (javaslattevőt) írásban haladéktalanul értesíteni. Az állásfoglalás indokait is közölni kell.
(2) Az írásbeli értesítés mellőzhető, ha az elintézésről a bejelentőt (javaslattevőt) szóban tájékoztatták és a tájékoztatást tudomásul vette.
Vhr. 8. § Ha az írásbeli értesítést mellőzték, az elintézés módját az ügyiratra fel kell jegyezni.
Tv. 12. § A közérdekű bejelentés alapján – ha alaposnak bizonyul – gondoskodni kell
a) a közérdeknek megfelelő állapot helyreállításáról vagy az egyébként szükséges intézkedések megtételéről;
b) a feltárt hibák okainak megszüntetéséről;
c) az okozott sérelem orvoslásáról, továbbá
d) indokolt esetben a felelősségre vonás kezdeményezéséről.
A panasz megvizsgálása
Tv. 17. § (1) A panasz olyan kérelem, amely egyéni jogsérelem vagy érdeksérelem megszüntetésére irányul és elintézése nem tartozik más, jogilag szabályozott – így különösen bírósági, államigazgatási, munkaügyi (szövetkezeti) döntőbizottsági – eljárásra.
(2) A panasz benyújtására és elintézésére e törvény II. fejezetében meghatározott rendelkezések – a következő eltérésekkel – irányadók.
Vhr. 11. § A panasz benyújtására és elintézésére az előző §-okban foglalt rendelkezéseket megfelelően kell alkalmazni.
Tv. 18. § (1) Ha a panasz valamely szerv tevékenysége (mulasztása) ellen irányul, a panaszt az érintett szerv vezetője vizsgálja meg és intézi el.
(2) A szerv vezetőjének vagy más eljáró dolgozójának magatartása ellen irányuló panaszt a közvetlen felettes intézi el.
(3) Ha a panasztevő az intézkedést nem tartja kielégítőnek, kérelmére a panaszt – felülvizsgálat keretében – a felettes szerv intézi el. A felettes szerv intézkedése ellen további panasznak nincs helye.
Tv. 19. § (1) A panaszt a lehető legrövidebb idő alatt, de legkésőbb a benyújtástól számított harminc napon belül el kell intézni.
(2) Az eljáró szerv vezetője az (1) bekezdés szerinti határidőt – indokolt esetben – egy ízben legfeljebb harminc nappal meghosszabbíthatja. Erről a panasztevőt értesíteni kell.

1997. évi CLV. törvény
a fogyasztóvédelemről

Ügyfélszolgálat
38. § (1) A közüzemi, a pénzügyi és nyugdíjpénztári, a biztosítási, valamint a távközlési szolgáltatási tevékenységet folytató gazdálkodó szervezetek a fogyasztói bejelentések intézésére, panaszok kivizsgálására és orvoslására, a fogyasztók tájékoztatására az ügyfelek részére nyitva álló helyiségben ügyfélszolgálatot kötelesek működtetni.
(2) Az ügyfélszolgálat működési rendjét, félfogadási idejét a gazdálkodó szervezet úgy köteles megállapítani, illetve működésének feltételeiről oly módon köteles gondoskodni, hogy a fogyasztói érdekek ne sérüljenek.
(3) Az ügyfélszolgálat a panasz elutasítását köteles indokolással ellátva írásba foglalni és annak egy példányát a fogyasztónak átadni vagy tizenöt napon belül megküldeni.
(4) Az ügyfélszolgálat a fogyasztói bejelentések intézése és a fogyasztók tájékoztatása során köteles együttműködni a fogyasztói érdekek képviseletét ellátó társadalmi szervezetekkel.

13/1990. (VI. 18.) AB határozat

A szerződési szabadság – amelyet az Alkotmánybíróság önálló alkotmányos jognak tekint – érvényesül abban az általános szabályban, amelyet a Polgári Törvénykönyv 200. § (1) bekezdése rögzít. Eszerint a szerződés tartalmát a felek szabadon állapíthatják meg. A szerződésekre vonatkozó rendelkezésektől egyező akarattal térhetnek el.

59/1991. (XI. 19.) AB határozat

Az Alkotmány 9. §-a rögzíti, hogy Magyarország gazdasága olyan piacgazdaság, amelyben a köztulajdon és a magántulajdon egyenjogú és egyenlő védelemben részesül. A Magyar Köztársaság elismeri és támogatja a vállalkozás jogát és a gazdasági verseny szabadságát.

9/1992. (I. 30.) AB határozat

3. A jogállam nélkülözhetetlen eleme a jogbiztonság. A jogbiztonság az állam – s elsősorban a jogalkotó – kötelességévé teszi annak biztosítását, hogy a jog egésze, egyes részterületei és az egyes jogszabályok is világosak, egyértelműek, működésüket tekintve kiszámíthatóak és előreláthatóak legyenek a norma címzettjei számára. Vagyis a jogbiztonság nem csupán az egyes normák egyértelműségét követeli meg, de az egyes jogintézmények működésének kiszámíthatóságát is. Ezért alapvetőek a jogbiztonság szempontjából az eljárási garanciák. Csak formalizált eljárás szabályainak követésével keletkezhet érvényes jogszabály, csak az eljárási normák betartásával működnek alkotmányosan a jogintézmények.

Érintett Alkotmányos jog

1949. évi XX. törvény
A MAGYAR KÖZTÁRSASÁG ALKOTMÁNYA
2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
9. § (1) Magyarország gazdasága olyan piacgazdaság, amelyben a köztulajdon és a magántulajdon egyenjogú és egyenlő védelemben részesül.

A vizsgálat megállapításai

	A Díjbeszedő Rt. a közüzemi szolgáltatókkal kötött szerződés alapján a közüzemi szolgáltatás teljesítése utáni ellenérték, illetőleg a fennálló tartozás alapján járó kamat beszedésére jogosult. A tartozások behajtatása a megbízási szerződés alapján ugyancsak a Rt feladata. Mindezekre tekintettel a Díjbeszedő Rt. közüzemi szolgáltató megbízása alapján a szolgáltatás ellenértékének beszedésére kapott megbízást. A közüzemi szolgáltatókkal kötött megbízási szerződés alapján tehát a Rt. díjbeszedési tevékenysége közüzemi szolgáltatásnak minősül. Figyelemmel az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 16. § (1) bekezdésére,  az országgyűlési biztos a Díjbeszedő Rt. és a  közüzemi szolgáltatók megbízási szerződéseinek terjedelmét és végrehajtását az állampolgárok érdekében vizsgálhatja.
	A közüzemi szolgáltatókkal kötött szerződés, mindezekre tekintettel  nem tekinthető kétoldalú magánjogi szerződésnek, hiszen a közüzemek tevékenységéhez kapcsolódó megbízást ruháztak át a kizárólag díjbeszedésre specializálódott  Rt.-ra. Vizsgálódásom kizárólag a megbízás terjedelmére  és végrehajtására korlátozódott és nem a Díjbeszedő Rt. mint gazdálkodó szervezet gazdasági tevékenységére.
	A Díjbeszedő Rt. e körben közüzemi szolgáltatást végez ezért 1998. március 1.-e óta a fogyasztók sérelmeikkel, ha azt a Rt. nem orvosolja,  a megyei    (fővárosi ) fogyasztóvédelmi felügyelőségekhez fordulhatnak. A fogyasztóvédelemről szóló 1997. évi CLV. törvény 2.§ l.) pontja alapján a felügyelőségek  a közüzemi szolgáltatásokat vizsgálhatják, illetőleg ugyanezen törvény  38. §-a alapján  ellenőrizhetik az ügyfélszolgálatok működését.
	A Díjbeszedő által megküldött megbízási szerződésekből kitűnt, hogy a Rt. megbízásához szervesen kapcsolódik a tartozásokért járó kamatok beszedése, illetőleg a követelések behajtatása. Az alapszerződésben megállapított ténykedéséhez tartozik a mérők leolvasása és a díjak számlázása. Az 1996. június 25.-én kelt 4. számú módosítás rögzíti, hogy a megbízási díj tartalmazza a pénzkezelési-, a posta- és bankköltségeket, illetve a felmerülő anyagköltségeket. Mindezekre figyelemmel a mérőórák leolvasásáért, a számlakészítésért, stb nem számíthat fel külön költséget a fogyasztók terhére.
	A Díjbeszedő  Rt. vezérigazgatójának a panaszoshoz 1996. november 11.-én kelt levelében jelzett kezelési költség, tehát  nem hárítható át  az állampolgárra.
	A Rt. vezérigazgatója nem tudta hitelt érdemlően igazolni, hogy a panaszos kifogását megfelelően rendezték, hiszen az ügyfélszolgálaton nem követték a panaszok elintézésére vonatkozó eljárás szabályait. A fogyasztók kifogásának elintézése írásbeliséghez kötött, figyelemmel a közérdekű bejelentésekről, javaslatokról és panaszokról szóló 1977. évi I. törvény végrehajtására kiadott 11/1977. (III. 30.) MT rendelet 17-19. §-ra, illetőleg 1998. március 1.-e után a  fogyasztóvédelemről szóló 1997. évi CLV. törvény 38. § (3) bekezdésére. Az országgyűlési biztoshoz írt beadványból, a Díjbeszedő Rt. vezetőjének a fogyasztóhoz írt válaszából, illetőleg arra, hogy a Fogyasztóvédelmi Főfelügyelőséget ( amely ekkor még nem vizsgálhatta a bejelentését ) is megkereste panaszával  az állampolgár,  megállapítható, hogy az ügyfélszolgálat nem rendezte kifogását. Ilyenkor tehát az írásbeliség elvének kell érvényesülnie. A Díjbeszedő Rt. vezérigazgatója 1996. november 11.-i levelében úgy nyilatkozott, hogy " a számláinkat néhány munkahibától eltekintve munkatársaink havi rendszerességgel ..... egy-két napot meg nem haladó  ingadozással  teljesítik. Jelzés hiányában azonban e hiányosságot nem tudják kiküszöbölni."  A panaszos nem egy-két napot, hanem több havi számla elmaradást jelzett, melyet nem vettek figyelembe munkatársai. A megbízási szerződés alapján, ha a fogyasztó panaszát kellően  rendezik, a Rt.  megbízási díja csökkenne, hiszen a Rt. saját hibájából behajthatatlan késedelmi kamatot a Díjbeszedő nem  háríthatja át az állampolgárokra. 
	A Díjbeszedő Rt. vezérigazgatójának 1997. október 15.-én küldött  nyilatkozata szerint a panaszos  lakókörzetében tevékenykedő díjbeszedő ellen eddig  panasz nem érkezett, ezért  erre figyelemmel a fogyasztó kifogásának nem adott helyt. 
	A díjbeszedést munkatársai csak akkor tudják elvégezni, ha a mérőórák állását leolvassák és ezzel egyidejűleg a számlát átadják.  Abban az esetben, ha nem átutalással teljesítenek az állampolgárok, át kell adni a készpénzfizetési utalványt is. A panaszos azért esett késedelembe, mert a számlát és az utalványt ingatlanára bedobták és nem átadták. A szétázott csekket, csak a hó elolvadása után találta meg. Kérdéses, hogy ilyen esetben jogosan követel-e késedelmi kamatot a Díjbeszedő Rt., mert az állampolgár az utalvány megtalálásakor azonnal teljesíteni akart és kétséges, hogy a területen dolgozó  ( vagy őt helyettesítő ) díjbeszedő a számla és utalvány átadását szabályszerűen teljesítette. A Díjbeszedő Rt. vezetője válaszában úgy nyilatkozott, hogy az állampolgár is kereshette volna a módot, hogy a fizetési kötelezettségének eleget tegyen. A megbízási szerződés szerint a mérőóra leolvasása alapján kell  a számlát kiállítani. Ha nem tudta a díjbeszedő leolvasni a mérőórát ( hiszen a számlát és a  készpénzfizetési utalványt sem adta át ), milyen fizetési kötelezettséget állapított meg a Díjbeszedő ? Ha a fogyasztó nem rendelkezett mérőórával figyelemmel a Megbízási Szerződés 2. számú ( 1996. január 10. ) módosításának 1.2.7. pontjára átalánydíj fizetéssel kapcsolatos kamat  behajtásával nem bízta meg a szolgáltató a Rt.-ot.  Átalánydíj fizetés esetében tehát nem szedhet kamatot a Díjbeszedő.
	Nem fogadható el a Díjbeszedő vezetőjének azon álláspontja, hogy az állampolgárnak ismernie kell a fizetési kötelezettség időszakát és maga is kereshette volna a számlát és az utalványt. A megbízási szerződés szerint a megbízás tárgya, az amiért a díjat kapja a Rt az, hogy a mérőóra leolvasása után a, fogyasztás szerinti számlát elkészítsék és átadják a postautalvánnyal együtt a szolgáltatást igénybe vevőnek. Ennek hiányában ugyanis a fogyasztó nem tud teljesíteni.
	A Rt. vezérigazgatója  a megbízási szerződés alapján  köteles  biztosítani, hogy az állampolgárok számára megfelelő módon kézbesítsék a fogyasztásukat igazoló számlákat illetőleg készpénzfizetés esetén mellékeljék az utalványokat.  Ha mindennek nem tesz eleget  a megbízott, nem teljesíti a megbízási szerződésben vállalt kötelezettségét és kétséges, hogy a megbízási  díjra jogosult. Mindaddig amíg a kézbesítés  ténye nem bizonyított, nem követelhet késedelmi kamatot az állampolgároktól, különösen azokban az esetekben amikor a fogyasztók a számla és készpénzfizetési utalvány átadását hiányolják.
	A vizsgálat alapján megállapítom, hogy  a panaszos tulajdonjoga sérelmet szenvedett, ugyanis a megbízott a megbízásnak maradék nélkül nem tett eleget. A Díjbeszedő Rt ügyfélszolgálata  a közérdekű bejelentésekről, javaslatokról és panaszokról szóló törvény végrehajtására kiadott rendelettől eltérő módon működött és ezzel az állampolgárok tulajdonjogát és a jogbiztonsághoz való jogát megsértették.
	A tulajdonjog és a jogbiztonsághoz való jog megsértése alkotmányos visszássághoz vezetett.

Ajánlás

	1.) Felkérem a Díjbeszedő Rt. Vezérigazgatóját, az 1993. évi LIX. törvény    21. § (1) bekezdése alapján, hogy a panaszos kifogását a vizsgálat megállapításaira figyelemmel rendezze.
	2.) Felkérem a Díjbeszedő Rt. Vezérigazgatóját, az 1993. évi LIX. törvény     21. § (1) bekezdése alapján, hogy a kirendeltségein működő ügyfélszolgálatok szabályszerű működését tegye lehetővé.
          3.) Felkérem a Díjbeszedő Rt. Vezérigazgatóját, az 1993. évi LIX. törvény     21. § (1) bekezdése alapján, hogy a megbízási szerződésben foglalt feladata szerint a mérőórák leolvasását és a postai utalványok kézbesítését  biztosítsa és teljesítését fokozottan ellenőrizze.

	Felkérem a Díjbeszedő Rt. Vezérigazgatóját, hogy az 1993. évi LIX. törvény 21. § (2) bekezdése alapján állásfoglalásáról, intézkedéséről 30 napon belül tájékoztasson.

Budapest, 1998. június

Gönczöl Katalin