OBH 7453/1996.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: Dr. Zsiga Jánosné
Az eljárás megindulása

A panaszos egyrészt azért fordult Hivatalunkhoz, mivel a szomszédja kutyáival kapcsolatos szabálysértési ügyben eljáró szervek több mulasztása folytán nem tisztázták a valós tényeket, - másrészt azt kifogásolta, hogy az ugyanezen szomszéd ellen bűncselekmény miatt tett feljelentése alapján indított eljárásban több, - számára sérelmes - intézkedés megtételére, és ezekkel összefüggésben a nyomozás téves megszüntetésére került sor.

A tényállás és a vizsgálat megállapításai

1./	Kecel Város Polgármesteri Hivatala az 1995. december 6-án kelt 86-2/1995. szabs. számú határozatával a panaszos szomszédja ellen kutyával veszélyeztetés szabálysértése miatt az eljárást megszüntette és nevezettet figyelmeztetésben részesítette.
	A tényállás szerint a panaszost a szomszédjának az udvarába beszabaduló egyik kutyája megharapta. 
	A panaszos e határozat ellen kifogással élt a Bács-Kiskun Megyei Közigazgatási Hivatalnál "büntetés kiszabását" kérve. 
	A Közigazgatási Hivatal az iratok megvizsgálása eredményeként  - több korrekciós megállapítás mellett - végül  is nem látott indokot felügyeleti jogkörében az első fokú határozat hatályon kívül helyezésére és új eljárás lefolytatása elrendelésére. 
	Ezt követően a panaszos közúti veszélyeztetés bűntette miatt tett a szomszédja ellen feljelentést azért, mivel az két nappal korábban - 1996. július 28-án -, a kapubejárójánál gépjárművével a lábának hajtott és őt a kapuhoz lökte.
	
	A nyomozás során eljáró hatóság  a bizonyítás keretében elrendelte a panaszos igazságügyi elmeorvos-szakértői vizsgálatát. A szakvélemény szerint nevezett paranoid személyiség-zavarban, agy-érelmeszesedésben szenved, és szenvedett a szóban lévő cselekmény idején is.
	A Kiskőrösi Rendőrkapitányság Közrendvédelmi és Közlekedési Osztálya az 1996. október 1. napján kelt 833/1996. bü. határozatával  a nyomozást bűncselekmény hiányában megszüntette   A határozat indokolása szerint az adott bizonyítékok alapján nem volt megállapítható, hogy az ügy terheltje személygépkocsijával nekihajtott volna a panaszos lábának. 
	A Bács-Kiskun Megyei Főügyészség az 1996. október 28-án kelt közl. B. 2606/1996. számú határozatával a feljelentő panaszát elutasította. 

2./	Az iratok tartalmára alapított vizsgálat megállapításai a következőek: 
	a./ A Bács-Kiskun Megyei Közigazgatási Hivatal átiratában foglaltakból kitünően az I.fokú szabálysértési hatóság ugyan több eljárási szabálysértést valósított meg /tárgyalási jegyzőkönyv hiánya, határidők be nem tartása, kifogási jog biztosítása az erre nem jogosult panaszos részére, stb./,  amely hiányosságok azonban - csekélyebb jelentőségük miatt -  nem igényelték felügyeleti intézkedés megtételét. Ennélfogva a Közigazgatási Hivatalnak az eljárási hibák felhívásával, illetve korrigálásával, a bár többirányú, de összességében egyébként is csekély jelentőségű visszásságot saját hatáskörében orvosolta.

	b./ A közúti veszélyeztetés bűntette miatt indított eljárás törvényességét kifogásoló panasszal kapcsolatban mindenekelőtt rá kell mutatni arra, hogy  a bűncselekmény gyanújával kapcsolatos adatok értékelését a büntető eljárásról szóló 1973. évi I. törvény 5. §-a (1) bekezdése a nyomozó hatóságok, illetve az ügyészség, vádemelés esetén pedig a bíróság hatáskörébe utalja, mivel a tényállás tisztázását az eljáró hatóságok feladatává teszik. Ebből következően az állampolgári jogok országgyűlési biztosa nem értékelheti a nyomozás során felmerült bizonyítékokat, így ebben a körben a bűncselekmény alapos gyanúját, vagy annak hiányát sem állapíthatja meg.
	Mindemellett az iratok tartalmából kitűnően a nyomozás során kihallgatott tanúk vallomása nem támasztotta alá a panaszosnak azt az állítását, amely szerint a szomszédja a gépjárművével a kapunak lökte. Ebben a körben a rendelkezésre álló adatok alapján az is megállapítható, hogy a nyomozó hatóság az eljárást a hatályos jogszabályok szerint, a törvényesség sérelme nélkül folytatta le. 
	A panaszos idevonatkozóan egyrészt az elmeorvosszakértői vizsgálatának elrendelését, továbbá azt is sérelmezte, hogy ezzel kapcsolatos adatok a terhelt " birtokába jutottak." 
	Ezzel kapcsolatosan a Be. 73. § (1) bekezdésében foglaltak szerint a terhelt és a sértett köteles - a műtétet és a műtétnek minősülő vizsgálati eljárást kivéve - , a szakértői vizsgálatnak magát alávetni és tűrni, hogy a szakértő a véleményadáshoz elengedhetetlenül szükséges vizsgálatot elvégezze. A sértett köteles továbbá a vizsgálat elvégzését egyéb módon /pl. adatszolgáltatással / is elősegíteni.
	
	Mindezekre figyelemmel tehát a panaszosnak ilyenirányú orvosszakértői vizsgálatára a tényállás felderítése érdekében szükség volt. 
	Alaptalanul kifogásolja továbbá a panaszos azt is, hogy az elmeorvosszakértői véleményben foglaltak az általa feljelentett személy tudomására jutottak, míg az ő részére a szakvéleményt nem kézbesítették. A Be. 44. §-a (4) bekezdése szerint ugyanis a terhelt az ügy iratait a nyomozás befejezését követően megtekintheti. A nyomozás során is megtekintheti - egyebek között - a szakvéleményt, az egyéb iratokat pedig akkor, ha ez a nyomozás érdekeit nem sérti. A büntető eljárás során keletkezett iratokból másolat kiadásáról szóló 4/1991. /III.14./ IM-BM együttes rendelet szerint pedig a terhelt a nyomozás befejezése után az elmeorvos-szakértői vélemény másolatát megkaphatta,  Az elmeorvosszakértői vélemény eredeti példányán rögzített feljegyzés szerint pedig a panaszos a szakvélemény egy példányát 1996. október 21-én átvette. 

A kifejtettekből követően tehát a panaszos által sérelmezett tények tekintetében rendelkezésre álló adatokhoz képest nem állapítható meg olyan alkotmányos visszásság, amely az 1993. évi LIX. törvény 20. §-a (1) bekezdésében részemre biztosított jogkör alapján további intézkedés megtételét tenné indokolttá.

Budapest, 1997. március 18.

Gönczöl Katalin