OBH 7137/1996.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: dr. Kovács Endre

Az eljárás megindítása és az érintett alkotmányos jog:
Az eljárás J. P. soltvadkerti lakosnak az Országgyűlési Biztos Hivatalához benyújtott panaszával, az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 16. § (1) bekezdése alapján indult. A vizsgálat és a jelentés a panaszos, valamint a Soltvadkert Város Önkormányzat jegyzője által rendelkezésre bocsátott iratokon alapul.

Panaszos sérelmezi, hogy a Soltvadkert, Dózsa Gy. utcai ingatlanon (tulajdonos N. K. és neje) építési engedély nélkül épült melléképület bontását  a hatóság nem rendeli el.

A hatóság eljárása alkotmányos visszásságnak minősül, mert megsértette az Alkotmánynak a jogállamiságról szóló  2. §. (1) bekezdésébe foglalt rendelkezését, valamint a 77. §. (2) bekezdését, mely szerint az alkotmányos jogszabályok betartása minden szervre kötelező. 

Alkalmazott jogszabályok:  Az építésügyről szóló - többször módosított - 1964. évi III. törvény, s az annak végrehajtására kiadott 30/1964. (XII. 2.) Kormányrendelet

A megállapított tényállás:
N. K. és neje 1991-ben kért építési engedély családi ház és melléképület építésére. Az engedélyezési eljárás során született határozatokat több alkalommal hatályon kívül helyezték, legutoljára a Bács-Kiskun Megyei Bíróság által helyben hagyott Kecskeméti Bíróság írta elő új eljárás lefolytatását. A bírósági ítéletre alapozva a Bács-Kiskun, Békés, Csongrád Megyei Köztársasági Megbízott Bács-Kiskun Megyei Területi Hivatala a 410/1994. számú 1994. február 17-én kelt határozatával megsemmisítette Soltvadkert Nagyközség jegyzője 135-7/1992. számú határozatát és új eljárásra utasította. Az első fokú hatóság az új eljárást nem folytatta le. Időközben Noé Károly és neje - feltehetően még 1991-ben - engedély nélkül felépítette a melléképületet.

Panaszos 1996 évben kifogásolta, hogy a hatóság nem intézkedik az engedély nélkül épült melléképület bontásáról. Az első és másodfokú hatóságok álláspontja szerint, mivel az új eljárást elrendelő jogerős határozat keltétől - 1994. február 17. - több mint egy év eltelt az 1964. évi III. törvény 38. §. (4) bekezdése alapján az eljárás már nem folytatható le.

A vizsgálat megállapításai:

Az új eljárást elrendelő határozat meghozatalának időpontjában (1994. február 17-én) az 1964. évi III. törvény 38. §. hatályban lévő rendelkezése a következőket tartalmazta: 

Ét. 38. § (1) Ha az építményt építési engedély nélkül vagy az engedélytől eltérő módon építették meg és az az építésekor érvényben volt rendezési terveknek, illetőleg építésügyi szabályoknak sem felelt meg, az építésügyi hatóság az építmény átalakítását, ha pedig ez a terveknek, illetőleg szabályoknak megfelelően nem lehetséges, az építmény lebontását rendelheti el.
 (2) Ha az építésügyi hatóság az építési engedély nélkül vagy az engedélytől eltérő módon megépített építmény lebontását nem rendeli el, az építményre meghatározott időre szóló, visszavonásig érvényes vagy végleges fennmaradási engedélyt adhat. A meghatározott idő eltelte, illetőleg az engedély visszavonása után az építményt le kell bontani.
(3) Az építési engedély nélkül vagy az engedélytől eltérő módon megépített építmény lebontását el kell rendelni, ha az közvetlenül veszélyezteti az egészséget, az élet- vagy közbiztonságot, vagy annak állékonysága nem felel meg a műszaki követelményeknek és a veszély megfelelő átalakítással nem szüntethető meg.
(4) Az építésügyi hatóság az (1) bekezdés alapján az építési engedély nélkül vagy az engedélytől eltérő módon végzett építkezés tudomására jutásától számított egy éven belül, legkésőbb azonban az építmény használatbavételétől számított tíz éven belül intézkedhetik.
A törvény előírásából következik, hogy a (4) bekezdés alapján az engedély nélkül épült melléképület bontását az (1) bekezdés alapján valóban nem lehet elrendelni, mert az intézkedésre nyitva álló idő eltelt. Azonban a /4/ bekezdésben előírt intézkedési titlalom (2) bekezdésre nem vonatkozik,  és nem zárja ki annak a lehetőségét, hogy a hatóság lefolytassa a fennmaradási engedélyre vonatkozó eljárást, amelynek során meghatározott időre szóló, visszavonásig érvényes vagy végleges fennmaradási engedélyt adhat.

A hatóság által hivatkozott módosított 38. §. 1994. július 1-én lépett hatályba, de az arról szóló 1994. évi XXXVIII. törvény rendelkezéseit a hatálybalépése után építési engedély nélkül vagy az engedélytől eltérő módon épített építmények  esetében kell alkalmazni. Az 1994. július 1. napja előtt megkezdett építési engedély nélküli vagy engedélytől eltérő módon végzett építkezések tekintetében, valamint a folyamatban levő ügyekben az Étv., valamint a Vhr. korábban hatályban volt rendelkezéseinek megfelelően kell eljárni.

A rendelkezésre álló iratok szerint jogerős építési engedélyt nem adtak ki, így Noé Károlyt és nejét a jóhiszeműen szerzett jogok védelme nem illeti meg.

Az eljárás során a hatóság részben tévesen értelmezte  az anyagi és eljárási szabályokat. Alkotmányos érdek, hogy a hatóságok a jogszabályok előírásai szerint járjanak el. A jogszabályok be nem tartása a jogállamiságot veszélyezteti.

A mulasztás miatt a felelősség kérdésében konkrét ajánlást azért nem teszek, mert Soltvadkert Város jegyzője az ügyben kért válaszában arról tájékoztatta hivatalunkat, hogy a mulasztást elkövető ügyintézővel szemben fegyelmi eljárást folytatott le.

Ajánlás:

Az állampolgári  jogok országgyűlési biztosáról  szóló 1993. évi LIX. törvény 21. § (1) bekezdése alapján felhívom Soltvadkert Város Jegyzőjét, hogy - gondoskodjon N. K. és neje Soltvadkert, Dózsa Gy. utcai, engedély nélkül épített melléképület fennmaradási engedélye eljárásának lefolytatásáról. 

Budapest,

Gönczöl Katalin