OBH 6981/1996.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: dr. Simon János

Az eljárás megindulása:
	A panaszos beadványában azt sérelmezi, hogy előzetes letartóztatása alatt 1995. decemberében feltörték a lakását és onnan - mintegy 200000 Ft értékben - a tulajdonát képező ingóságokat ellopták. Feljelentésére a Kecskeméti Rendőrkapitányság nyomozó hatósága (4852/1995 Bü. szám alatt) késedelmesen és felületesen folytatta le a nyomozást, majd azt a Be. 139. § (1) bekezdés b.) pontja alapján - az elkövető kiléte nem állapítható meg - megszüntette. Beadványában hivatkozik arra, hogy az ügy előadójának név szerint is megnevezte az elkövetőt, de az "rábeszélte", hogy hagyják azt figyelmen kívül és továbbra is ismeretlen tettes ellen folyjon az eljárás. Ennek bizonyítására tanúként barátnőjét  és Pálvölgyi Zoltán r. főhadnagyot is megjelölte. A nyomozást megszüntető határozat elleni panaszát (a B.2494/1995 számú határozatával) előbb a Városi Ügyészség, majd felülvizsgálati kérelmét a Megyei Főügyészség is (a B.1803/1996 számú határozatával) elutasította. A határozatok indokolásai alapján nem tud belenyugodni, hogy a tettes ismeretlen maradt, holott Ő azt meg is nevezte.
	A panaszban foglaltak összefüggnek a tulajdonhoz, továbbá a jogállamisághoz, illetve annak elengedhetetlen elemét képező jogbiztonsághoz fűződő alkotmányos jogokkal, ezért  az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 16. § (1)  bekezdése alapján vizsgálatot indítottam. Az Obtv. 18. § (3) bekezdésére hivatkozva a Megyei Főügyész Urat a sérelmezett eljárás és az ügyben hozott határozatok felülvizsgálatára kértem fel.

A megállapított tényállás:
	A sértet feljelentése alapján a Kecskeméti Rendőrkapitányság a lopás büntette miatt, késedelmesen elrendelt nyomozást  a Be. 139. § (1) bekezdés b.) pontja alapján - az elkövető kiléte nem állapítható meg - megszüntette, annak ellenére, hogy a panaszos az ügy előadójának név szerint is megnevezte az elkövetőt. A panaszos más ügybeni előzetes fogvatartása miatt, több esetben is kérte a nyomozó hatóságot lakásában lévő vagyontárgyainak biztonságba helyezésére, illetve a lakás megfelelő lezárására. A nyomozó hatóság e kérésének teljesítését elmulasztotta.
	A panaszosnak a nyomozást megszüntető határozat elleni panaszát, a Kecskeméti Városi Ügyészség elutasította. Határozata indoklásában  arra hivatkozott, hogy a nyomozó hatóság a lehetséges nyomozati cselekményeket foganatosította, de azok nem vezettek eredményre és annak további folytatásától sem várható eredmény. A vagyontárgyak biztosításának elmulasztásával kapcsolatos panaszt pedig áttette a megyei Főügyészséghez. Az elutasító határozat ellen benyújtott ismételt panasz alapján a  főügyészség  nem talált okot a korábbi határozatok megváltoztatására, de intézkedett a nyomozó hatóság mulasztása miatt.
	Az ügy felülvizsgálatára irányuló megkeresésemet - tekintettel arra, hogy a megyei főügyészség az ügyben már intézkedett - a Legfőbb Ügyészség teljesítette. Megállapította, hogy az ügyben a tényállás kellő felderítése nem történt meg, továbbá, hogy a tényállás tisztázásához és az ismeretlen elkövető felderítéséhez szükséges nyomozati cselekmények teljesítésére nem került sor. Mulasztást követett el a városi ügyészség, a főügyészség és a nyomozó hatóság, ezért az ügyben az eddig hozott határozatokat hatályon kívül helyezte és a városi ügyészséget pótnyomozás elrendelésére, majd annak eredményétől függő új, érdemi határozatok hozatalára hívta fel.

A vizsgálat megállapításai: 
	A panaszos beadványában a nyomozást folytató hatóság mulasztását a tényállás felderítetlenségét, végső soron a nyomozás megszüntetését kifogásolta. A csatolt iratok alapján feltételezhető volt, hogy a nyomozó hatóság elmulasztotta a valóságnak megfelelő tényállás gyors és alapos felderítését, valamint a bűncselekmények elkövetőinek felelősségre vonásához szükséges eljárási cselekmények elvégzését. A bűnüldözésre hivatott hatóságok esetleges mulasztásai  kétségtelenül alkalmasak alkotmányos visszásság okozására. A Be. 5 § (1) bekezdése értelmében a büntetőügyekben eljáró hatóságok feladata a tényállás alapos és hiánytalan tisztázása, az országgyűlési biztos pedig nem büntető ügyben eljáró hatóság, így nincs  lehetőségem, sem a büntető ügyekben hozott határozatok ténybeli alapjának vizsgálatára, sem pedig a bizonyítékoknak a nyomozó hatóságok helyett történő további mérlegelésére. 
	Megállapítottam viszont, hogy a Be. 141. § (1) bekezdése értelmében a nyomozás  megszüntetése nem akadálya annak, hogy a hatóság ugyanabban az ügyben utóbb az eljárást folytassa. Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 18. § (3) bekezdésére hivatkozva, ezért kértem a felülvizsgálatot és a szükséges intézkedések megtételét megyei főügyészség vezetőjétől. Kezdeményezésem alapján a Legfőbb Ügyészség által lefolytatott vizsgálat feltárta a nyomozó hatóság és az eljáró ügyészségek mulasztásait, továbbá azt is, hogy nem történt meg a tényállás kellő felderítése, illetve annak tisztázásához és az ismeretlen elkövető felderítéséhez szükséges nyomozati cselekmények elvégzése.
	Tekintettel arra, hogy az ügy felülvizsgálata feltárta a tényállás felderítetlenségét és a nyomozó hatóság mulasztásait és azok alapján a Legfőbb Ügyészség az ügyben eddig hozott határozatokat hatályon kívül helyezte és a városi ügyészséget pótnyomozás elrendelésére, majd annak eredményétől függő új, érdemi határozatok hozatalára hívta fel, nem állapítok meg alkotmányos visszásságot, vizsgálatomat ajánlás nélkül lezárom.

Budapest, 1998. augusztus 11.

Gönczöl Katalin