OBH 6960/1996., 1005/1997., 1033/1997., 4730/1997., 4861/1998., 2584/1998., 7751/1997., 9365/1997., 1286/1998., 5717/1999.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése

I. Az eljárás megindítása
	Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa 1996. júliusában fejezte be az OBH 2255/1996. számú vizsgálatát "A betegek emberi és állampolgári jogainak érvényesülése a pszichiátriai fekvőbeteg-intézetekben és pszichiátriai otthonokban" címmel. Ezt követően számos beadvány érkezett a Hivatalhoz, amelyekben kifogásolták a pszichiátriai betegeket ápoló-gondozó otthonokban történő ellátást, a személyi és tárgyi feltételek hiányát, a gondozottakkal való bánásmódot, a vagyonkezelés gyakorlatát.
	A jelen vizsgálat, figyelemmel arra, hogy - egyetlen kivétellel - nem a korábban vizsgált intézményi kört érintette, és nem az intézeteknek, fenntartóknak tett ajánlások gyakorlati érvényesüléséről kívánt meggyőződni, nem tekinthető utóvizsgálatnak. A két vizsgálat között eltelt idő azonban lehetőséget biztosított a tapasztalatok összehasonlítására, valamint az előző vizsgálat során tett ajánlások gyakorlatban történő megvalósulásának ellenőrzésére és a pszichiátriai betegek jelenlegi helyzetének vizsgálatára.
	A pszichiátriai betegek egészségi állapotuknál fogva alkotmányos jogaik érvényesítésére nem, vagy csak korlátozott mértékben képesek, ebből a szempontból kiszolgáltatottabbak más embertársaiknál. Ezért van szükség ellátásuk, gondozásuk speciális szabályozására, a fokozott garanciarendszer kiépítésére, és ezek érvényesülésének időről-időre történő ellenőrzésére.
	A tárgyban érkezett 10 panaszt egyesítettük,  és a korábbi vizsgálat tapasztalatait is felhasználva igyekeztünk feltárni a beadványokban megfogalmazott sérelmek valóságalapját. Ennek érdekében 1999. áprilisában az országgyűlési biztos helyszíni vizsgálatra kérte fel a közigazgatási hivatalokat. Ellenőrzésük arra irányult, hogy a fenntartó az érintett szociális intézményt a működési engedélynek és a személyes gondoskodást nyújtó szociális intézmények működéséről szóló 161/1996. (XI.7.) kormányrendeletben, valamint a személyes gondoskodást nyújtó intézmények szakmai feladatairól és működésük feltételeiről szóló 2/1994. (I.30.) NM rendeletben foglaltaknak megfelelően működteti-e.
	A közigazgatási hivatalok megállapításaikról 1999. novemberéig tájékoztatták az országgyűlési biztost. Ezt követően a még tisztázatlan kérdésekre a vizsgált otthonok igazgatóinak válaszát kértük. A vizsgálat idején hatályban lévő 2/1994. NM rendelet előírásainak nem megfelelő működési feltételekből fakadó alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásságot több esetben is észleltük, de ezek orvoslására azért nem tettünk ajánlást, mert a 2000. január 22-től hatályos 1/2000. SZCSM rendelet előírásai új jog környezetet teremtettek. 
	A pszichiátriai betegeket ápoló, gondozó otthonokban élő személyek alkotmányos emberi jogai megvalósulásának, érvényesülésének helyzetét feltáró vizsgálat az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. tv. 16.§-a (1) bekezdésén alapult.

II. A vizsgált alkotmányos jogok
	1.  A jogállamisághoz és ezen belül a jogbiztonsághoz fűződő jog: "A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam." [Alkotmány 2.§ (1)]
	2.  A tulajdonhoz való jog: "A Magyar Köztársaság biztosítja a tulajdonhoz való jogot." [Alkotmány 13.§ (1)]
	3.  Az egészséges környezethez való jog: "A Magyar Köztársaság elismeri és érvényesíti mindenki jogát az egészséges környezethez." [Alkotmány 18.§]
	4.  Az élethez és emberi méltósághoz való jog: "A Magyar Köztársaságban minden embernek veleszületett joga van az élethez és az emberi méltósághoz, amelyektől senkit nem lehet önkényesen megfosztani." [Alkotmány 54.§ (1)]
	    "Senkit nem lehet kínzásnak, kegyetlen, embertelen, megalázó elbánásnak vagy büntetésnek alávetni, és különösen tilos emberen a hozzájárulása nélkül orvosi vagy tudományos kísérletet végezni." [Alkotmány 54.§ (2)]
	5.  A szabadsághoz és személyi biztonsághoz való jog: "A Magyar Köztársaságban mindenkinek joga van a szabadságra és személyi biztonságra, senkit sem lehet szabadságától másként, mint a törvényben meghatározott okokból és a törvényben meghatározott eljárás alapján megfosztani." [Alkotmány 44.§ (1)]
	6.  A jogorvoslathoz való jog: "A Magyar Köztársaságban a törvényekben meghatározottak szerint mindenki jogorvoslattal élhet az olyan bírói, államigazgatási vagy más hatósági döntés ellen, amely jogát vagy jogos érdekét sérti." [Alkotmány 57.§ (5)]
	7.  A magántitokhoz és a személyes adatok védelméhez való jog: "A Magyar Köztársaságban mindenkit megillet a jó hírnévhez, a magánlakás sérthetetlenségéhez, valamint a magántitok és személyes adatok védelméhez való jog." [Alkotmány 59.§ (1)]
	8.  A kérelemhez és panaszhoz való jog: A Magyar Köztársaságban mindenkinek joga van arra, hogy egyedül vagy másokkal együttesen írásban kérelmet vagy panaszt terjesszen az illetékes állami szerv elé." [Alkotmány 64.§]
	9.  A diszkrimináció tilalma: "A Magyar Köztársaság biztosítja a területén tartózkodó minden személy számára az emberi, illetve az állampolgári jogokat, bármely megkülönböztetés, nevezetesen faj, szín, nem, nyelv, vallás, politikai vagy más vélemény, nemzeti vagy társadalmi származás, vagyoni vagy születési, vagy egyéb helyzet szerint különbségtétel nélkül." [Alkotmány 70/A.§ (1)]
 	     "A Magyar Köztársaság a jogegyenlőség megvalósulását az esélyegyenlőtlenségek kiküszöbölését célzó intézkedésekkel is segíti." [Alkotmány 70/A.§ (3)]
	10.  A legmagasabb lelki és testi egészséghez való jog: "A Magyar Köztársaság területén élőknek joguk van a lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez." [Alkotmány 70/D.§ (1)]
	      "Ezt a jogot a Magyar Köztársaság a munkavédelem, az egészségügyi intézmények és az orvosi ellátás megszervezésével, a rendszeres testedzés biztosításával, valamint az épített és természetes környezet védelmével valósítja meg." [Alkotmány 70/D.§ (2)]
	11.  A szociális biztonsághoz és ellátáshoz való jog: "A Magyar Köztársaság állampolgárainak joguk van a szociális biztonsághoz; öregség, betegség, rokkantság, özvegység, árvasát, és önhibájukon kívül bekövetkezett munkanélküliség esetén a megélhetésükhöz szükséges ellátásra jogosultak." [Alkotmány 70/E.§ (1)]
	      "A Magyar Köztársaság az ellátáshoz való jogot a társadalombiztosítás útján és a szociális intézmények rendszerével valósítja meg." [Alkotmány 70/E.§ (2)]

A vizsgálatban alkalmazott jogszabályi rendelkezéseket a jelentés melléklete tartalmazza.

Bács-Kiskun Megyei Önkormányzat Pszichiátriai és Fogyatékos Betegek Otthona
(Kiskunhalas)

A vizsgálat időpontja: 1999. május

	Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa felkérte a Bács-Kiskun Megyei Közigazgatási Hivatalt az otthon működésének felülvizsgálatára, mert panaszbeadványokban kifogásolták az otthonban folyó ápolási-gondozási tevékenységet, a gondozottakkal való bánásmódot, a testi fenyítés alkalmazását, a vagyonkezelés gyakorlatát, a nem megfelelő gyógyszerellátást, valamint azt, hogy az otthon nem segíti a gondozottak más otthonban történő elhelyezését. Az alábbi összefoglaló jelentés a közigazgatási hivatal vizsgálatának ténymegállapításain, észrevételein és az otthon igazgatójától kapott tájékoztatáson alapul.
	A Megyei Egészségbiztosítási Pénztár megbízott igazgatójának kezdeményezésére szakértői bizottság vizsgálta a lakók gyógyszerelését és azzal egyidejűleg az 1993. évi III. törvényben előírt vizsgálatot is elvégezte.

Az intézmény általános jellemzői
	Az intézmény határozatlan időre szóló működési engedéllyel rendelkezik. Az engedélyezett férőhelyek száma 150 pszichiátriai- és 205 fogyatékos beteg. Az intézmény alapítója és fenntartója a Bács-Kiskun Megyei Önkormányzat. Az otthon alaptevékenysége: pszichiátriai betegek és értelmi fogyatékosok ápolása.
	Az otthon gondozási részlegéhez tartozik 9 betegosztály, az orvosi csoport és a mentálhigiénés csoport. A gondozási részleg vezetője az intézet vezető ápolója. Az intézmény vezetője és főnővére egészségügyi főiskolai végzettséggel rendelkezik. Az otthonban dolgozók létszáma 220, ebből az ápolási és gondozási feladatokat 135 személy három műszakban látja el. 128-an rendelkeznek a munkakörükre előírt szakképesítéssel. Az intézményben a szakképesítési arány 94,8 százalékos, amely a kötelező jogszabályi előírásokat (80 %) meghaladja.
	Az otthonban elhelyezett 355 gondozottból 195 férfi és 160 nő. 227 gondozott cselekvőképességet kizáró, 83 gondozott cselekvőképességet korlátozó és 5 gondozott ideiglenes gondnokság alatt áll.
	A fenntartó által 1999. évre meghatározott intézményi térítési díj havi összege 23.400 Ft. A beutalt 355 főből ezt a teljes összeget 69 gondozott fizette. 246 esetben - a jogszabályi előírásoknak megfelelően - ennél alacsonyabb összegű személyi térítési díjat állapítottak meg, 8 gondozott esetében a személyi térítési díj fedezetéül jelzálogjogot alkalmaztak. 37 gondozottnál a térítési díj fedezetéül a készpénzvagyon egy részét lekötötték. Erről a fenntartó határozatában rendelkezett. Az otthon minden évben nyilatkozatot kér a gondnokoktól a gyámi fenntartási betétkönyvek adataival kapcsolatban (a betétkönyv száma, a gondozott készpénze stb.). A gondnokság alatt álló személyek készpénzét gyámi fenntartású betétkönyvekben helyezték el, és a gyámhivatal engedélyével a készpénzvagyonra terhelték a térítési díj összegét. Az otthonban 32 fő nem rendelkezett jövedelemmel.
	Az intézmény vezetésének tudomása szerint a vizsgálat időpontjában volt olyan lakó, aki szeretett volna másik intézménybe kerülni. F.A. gondozott áthelyezésére a gondnokság megszüntetése iránti pert befejező jogerős bírósági ítélet birtokában kerülhet sor. K.J. gondozott esetében a város polgármestere 1996.11. 29-én kelt 17.216 sz. határozatában rendelkezett az intézményi jogviszony megszüntetéséről és más intézménybe történő beutalásáról. (A határozat a gondozás megszüntetésének időpontját nem tartalmazta, mivel az akkor még ismeretlen volt.) V.J. gondozott esetében az intézmény 1997. március 16-án - orvosi szakvélemény alapján - kezdeményezte a gondnokság alá helyezés megszüntetését, de a bírósági tárgyalásra nevezett nem ment el.
	Az otthon a gondozottak után járó állami normatívából, a térítési díjakból, pályázati pénzekből gazdálkodik. Vállalkozói tevékenységet nem folytat. Az utóbbi években sikeresen pályáztak. Ebből foglalkoztató termeket alakítottak ki, sporteszközöket szereztek be, és a gondozottak a Balatonhoz mehettek üdülni.

Az intézményi jogviszonyok keletkezése
	Az otthon ellátási területe Bács-Kiskun Megyére terjed ki. A gondozottak a lakóhelyük szerint illetékes önkormányzat beutaló határozatával érkeznek. Az otthonba beutalt személyek nyilvántartására sorszámozott és hitelesített "Törzskönyvet" rendszeresítettek. A beutaltak személyi anyaga tartalmazza a beutaló határozatot, a környezettanulmányt, a születési anyakönyvi kivonatot, a gondnokság alá helyezést elrendelő ítéletet, a gondnok személyére vonatkozó adatokat, a térítési díjat megállapító határozatot, a vagyoni helyzetre vonatkozó adatokat. A személyi anyagokat zárható szekrényben tárolják.
	Az intézményi ellátásra a vizsgálat időpontjában negyvenen várakoztak. A megüresedett helyekre a várakozó listáról kerülnek be a gondozottak az otthonba. Az esetlegesen kialakult konfliktushelyzetet lakószoba- illetve lakótárs cserével igyekeznek megoldani.
	Az otthonban a közigazgatási hivatal vizsgálatának időpontjában előgondozást nem végeztek, a jövőben tervezik ennek megvalósítását. A vizsgálat idején hatályban lévő 2/1994. NM rendeletben rögzített előgondozási kötelezettség elmulasztása a vizsgálat megállapítása szerint a gondozottak szociális biztonsághoz való alkotmányos jogával összefüggésben visszásságot okozott.

Az ellátás tárgyi feltételei
	Az otthon tömegközlekedéssel nehezen megközelíthető, a vasútállomástól kb. 4 km-re, a városközponttól kb. 3 km-re található. Helyi buszjárat nincs, a távolsági busz megállója az otthontól kb. 200 m-re van.
	Az intézményi ellátás céljára használt épületek a város északi részén, a fő közlekedési útvonal mellett helyezkednek el. Az épületek eredetileg szovjet laktanyák voltak. Felújításuk két ütemben, 1993-ban és 1998-ban valósult meg. Az épülethez tartozó park 3,6 hektár, zöld növényekkel telepített, pázsittal borított, közlekedési utakkal ellátott terület.
	Az otthonban portaszolgálat működik.
	Az intézményben 9 osztályt alakítottak ki, ebből 3 féri, 3 női és 3 vegyes. A lakók elhelyezése az egészségi állapottól függően - az intézmény orvosának véleménye alapján - történik. Az alsó szinteken a fekvő, a mozgáskorlátozott, a tolókocsis gondozottakat, a felsőbb szinteken pedig a  jobb egészségi állapotúakat, a fennjárókat helyezték el. Az otthonban a fenti rendszer ellenére az ellátási formák szerinti elkülönítés nem történt meg, ami a gondozottak lehető legmagasabb testi és lelki egészséghez, a szociális biztonsághoz való alkotmányos jogával összefüggésben visszásságot okoz.
	Az intézményben a jogszabályban nemenként előírt mennyiségű WC (24 női, 21 férfi), valamint 19 zuhanyzó és 15 kád biztosítja a tisztálkodáshoz szükséges feltételeket. A gondozottak szobái 2-3-4 és 6 ágyasak (alapterületük 12,5 és 21 nm). A világos, műanyag padlózatú szobákban hideg-melegvizes mosdó van. Minden gondozottnak éjjeliszekrénye és zárható ruhásszekrénye van.
	A féri és a női osztályokon kialakítottak egy-egy 2 ágyas elkülönítő szobát, ahol a fertőző betegek ellátását szükség estén biztosítani tudják. A szobákhoz külön vizes blokk tartozik.
	Az otthonon belül orvosi rendelő, fogorvosi rendelő, valamint orvosi- és pszichológusi szoba van. Az orvosi rendelőben tartják - időbeosztás szerint - a szemészeti, a belgyógyászati, a háziorvosi és a pszichiátriai szakrendelést. A fogászati rendelést a HALA-DENT Kft. szerződés alapján látja el. A rendelők kialakítása a közegészségügyi követelményeknek megfelel, a falak csempézettek, a padlózat résmentes, mosható, fertőtleníthető. Kézmosáshoz hideg-melegvizes, orvosi csaptelepes mosdókat szereltek fel. A fogorvosi rendelőben hőlégsterilizátor van, aminek hatékonyságát baktériumtesztes vizsgálattal hat havonta ellenőrzik. A fogorvosi műszerek öblítés, előfertőtlenítés után kerülnek a sterilizálóba. A használt tűt és fecskendőt zártan, szelektálva gyűjtik és a kórházi veszélyeshulladék gyűjtőbe szállítják. Az otthonban nővérhívó készüléket minden osztályon és szobában felszereltek, a készülékek üzemképesek. A mellékhelyiségekben nincs nővérhívó készülék.
	Az intézmény egész területén felszerelték a közlekedést segítő kapaszkodókat, a kerekeskocsival közlekedők érdekében a küszöböket kiemelték, így az akadálymentes közlekedést biztosították. Az otthonban 3 teherszállításra is alkalmas lift működik. A folyamatos fűtés- és melegvíz szolgáltatást biztosították.
	Különálló épületben, három helyiséggel működik a pályázati pénzből épített foglalkoztató (100, 45-45 nm). Ezen kívül három osztályon egy-egy, átlagosan kb. 40 nm alapterületű terápiás foglalkoztató is van. A gondozottak minden osztályon használhatnak társalgóként egy 25 nm alapterületű helyiséget. Közös időtöltésre, beszélgetésre használhatják a könyvtárat és az ebédlőt, ahol különböző rendezvények céljára kialakítottak egy színpadot is. Az otthonban főző szakkör működik. Két osztályon van teakonyha. A párkapcsolatok ápolására 3 intimszobát alakítottak ki, amelynek kulcsát a főnővértől kérhetik el.

Az otthon által biztosított ellátás
	Az otthon saját konyhája napi háromszori étkezésről gondoskodik, amelyből az ebéd mindig meleg étel, és hetente két alkalommal a vacsora is. Orvosi előírásra biztosítanak diétás étrendet. A lakók bevonásával "Étlaptanács" működik. A büfé vasárnap kivételével minden nap nyitva tart. Itt a betegek megvásárolhatják a legalapvetőbb élelmiszereket és használati cikkeket.
	A megfelelő minőségű és mennyiségű saját tulajdonú ruházattal nem rendelkező gondozottaknak az otthon biztosította a 4 váltás fehérneműt és az évszaknak megfelelő 2 váltás felső ruházatot. Intézményi textíliából csak 3 váltáshoz szükséges mennyiséggel rendelkeztek. A vizsgálat idején hatályos 2/1994. NM rendelet értelmében az otthon a teljes ellátás keretében 5 váltás textíliát biztosított a gondozottak részére. A vizsgálat megállapítása szerint a jogszabályban meghatározott intézményi textília hiánya a gondozottak szociális biztonsághoz való alkotmányos jogával összefüggésben visszásságot okozott. 
	Szappannal, samponnal, fogkrémmel, WC-papírral minden gondozottat elláttak.
	Az otthon mosodája a közegészségügyi követelményeknek megfelelt. Helyben gondoskodtak a textíliák tisztításáról és javításáról. A ruhákon a használó nevét textilfilccel tüntették fel és tételesen, átvételi elismervény ellenében adták le a ruhaneműt a mosodába. A tiszta ruhákat a gondozottak ugyanilyen módon kapták vissza.
	A háziorvos hetente kétszer 1 órát rendelt. Hetente kétszer 2 óra volt a fogorvosi, hetente kétszer 1 óra a belgyógyászati, és hetente egyszer 4 óra a szemész szakorvosi rendelés. az intézmény főfoglalkozású pszichiáter szakorvosa naponta 2 órát rendelt. Szűrővizsgálatok, pl. tüdőszűrés, nőgyógyászati szűrés évente egyszer volt. A lakók orvosi beutalással vehettek igénybe szakrendelést, illetve kerültek kórházba.  A vizsgálat megállapítása szerint az akkor hatályban lévő 2/1994. NM rendeletben minimálisan előírt orvosi jelenlét hiánya a gondozottak lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez fűződő alkotmányos jogával kapcsolatban visszásságot okozott.
	A gondozottak egészségi állapotát érintő változásokról, illetve a velük kapcsolatos eseményekről az osztályokon sorszámozott és hitelesített műszak átadó-átvevő füzetet vezettek.
	Az otthon a rászorulókat el tudta látni megfelelő mennyiségű ápolási segédeszközzel, pl. betét, pelenka, dekubitusz lepedők. A gyógyszereket, gyógyászati segédeszközöket az otthon ingyenesen biztosította a lakóknak. Az egyéni gyógyszerfelhasználásról nyilvántartást vezettek. A gyógyszert osztályonként, a nővérszobákban zárt szekrényben, illetve hűtőszekrényben tárolták. Az adagolás névre szólóan történt, szakképzett ápoló osztotta szét a gyógyszereket. A gyógyszerek bevételét a nővérek ellenőrizték. A nővérek minden lakóról ún. dekursus-kórlefolyás füzetet vezettek.
	A vizsgálat az otthon vagyonkezelésével kapcsolatban a következőket állapította meg:
	A gondozottak költőpénzét sorszámozott és hitelesített füzetben tartották nyilván. A pénz kezelése az osztályos terápiás nővér feladata. A vásárlásokat számlával megfelelően bizonylatolták. A nyilvántartásokat naprakészen vezették. A havi költőpénz összege 3.070 Ft. Az otthon a gondozottaknak járó havi költőpénz összegének kifizetésével sokszor hátralékban volt. Az, hogy az otthon a költőpénzek kifizetésével hátralékba került, a gondozottak tulajdonhoz való alkotmányos jogával kapcsolatban visszásságot okoz.
	1999-től a költőpénzek maradványát, az elszámolását belső ellenőr követi nyomon. A közigazgatási hivatal szúrópróbaszerű vizsgálat során megállapította, hogy több gondozott esetében a havi zárás után a költőpénz maradványa meghaladta az öregségi nyugdíjminimum havi összegét. A kapott tájékoztatás szerint az érintett gondozottaknál a költőpénz maradványt az esedékessé vált ruházat beszerzésére, illetve az üdültetéshez szükséges összeg biztosítására gyűjtötték össze. A költőpénz felhasználásának gyakorlatával kapcsolatban megállapítható, hogy ha az öregségi nyugdíj legkisebb összegét meg nem haladó költőpénz maradványt a gondozott beleegyezésével az említett célokra használják fel, az nem okoz alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásságot. Ha a költőpénz maradvány a költőpénz visszatartásából származik, és/vagy az otthon ápolási-gondozási feladatainak körébe tartozó célokra használják fel, akkor az alkotmányos jogokkal összefüggésbe visszásságot okozna. A vizsgálat megállapítása szerint az, hogy a gondozottak készpénzének havi összege meghaladta a havi öregségi nyugdíjminimumot, a gondozottak tulajdonhoz alkotmányos jogával kapcsolatban visszásságot okozott. A vizsgálatában megállapított hiányosságok megszüntetése érdekében a közigazgatási hivatal javasolta, hogy a gondozottak költőpénzéből megtakarított nagyobb összegeket - annak cél szerinti felhasználásáig - névre szóló betétkönyvben helyezzék el. Ehhez a gondnokok hozzájárulását és nyilatkozatát is be kell szerezni.
	Az otthon igazgatójától kapott tájékoztatás szerint a havi költőpénz átadását, átvételét a gondozott aláírásával igazolta. Az írni nem tudó gondozott költőpénzének átvételét az egyik társa és egy nővér aláírásukkal igazolták. Az, aki költőpénzét nem tudja beosztani - orvosi vélemény alapján - a havi összeget kétnaponta kapja meg. A vizsgálat megállapítása szerint a tulajdonhoz való alkotmányos joggal összefüggésben okoz visszásságot, ha az otthonban a gondozottak havi költőpénzüket több részletben kapják meg, kivéve ha az otthon rendelkezik a gondozottak erre vonatkozó írásos meghatalmazásával. A vizsgálat megállapítása szerint a gondozottak tulajdonhoz való alkotmányos jogával összefüggésben okoz visszásságot az otthon pénzkezelési szabályzatának az az előírása, amely szerint "a gondozottak zsebpénzét súlyos és középsúlyos értelmi fogyatékosságuk miatt a terápiás nővér kezeli". A Polgári törvénykönyvről szóló, 1959. évi IV. törvény 18.§-a értelmében a mindennapi életben tömegesen előforduló, különösebb megfontolást nem igénylő szerződéseket még a cselekvőképtelen személyek is jóváhagyás nélkül köthetik meg.
	A pénzükkel bánni nem tudó lakók költőpénzét a terápiás nővér vette át, a kiadásokat egyéni nyilvántartó lapon könyvelte. A lakóknak vásárolt áru átadását az osztályvezető nővér igazolta. Az elszámolásokat a gazdasági vezető vagy a főkönyvelő egymástól függetlenül ellenőrizte. A letétek kezelésére sorszámozott és hitelesített letéti-könyvet rendszeresítettek, és a névre szóló nyilvántartást naprakész letéti-íven vezették. A letétbe adott takarékkönyveket a nyilvántartással együtt páncélszekrényben őrizték.

Gondozás, bánásmód, magatartási szabályok
	A testi gondozás keretében a lakók fürdetése naponta egyszer, illetve szükség szerint többször történt. Az ápolók minden fürdetésnél igény szerint segítséget nyújtottak. A körömápolás, a hajmosás, a borotválás az ápolók feladata. Az intézmény főfoglalkozású fodrászt alkalmazott, aki az alapellátást ingyenesen, a festést, dauert térítés ellenében végezte.
	A kapott tájékoztatás szerint az intézményben szankcionáló jellegű, korlátozó intézkedésre csak a lakó ön- és közveszélyes állapota esetén került sor. Orvosi javaslatra, a beteg állapotára tekintettel, a gondozottat nem engedik kimenőre. Egyébként a lakók egészségi állapotának megfelelő gyógykezeléssel próbálják meg kivédeni az ön- és közveszélyes állapotot.
	Az otthon gyakorlata szerint súlyos fegyelemsértő magatartás esetén a betegek önkormányzata is jogosult kimenőmegvonás elrendelésére. Az 1993. évi III. tv. szerint az eltávozás csak akkor tagadható meg, ha a jogosult kezelőorvosának szakvéleménye - a jogosult önmagát vagy másokat veszélyeztető egészségi állapota miatt - az eltávozást nem javasolja. Önmagában az a tény, hogy valaki fegyelemsértő magatartást tanúsított, nem jelenti azt, hogy folyamatosan önmagát vagy másokat veszélyeztető állapotban van. Az országgyűlési biztos "Az időskorúakat ápoló-gondozó otthonokban élő személyek emberi és állampolgári jogai érvényesülésének helyzetéről" szóló, valamint "A fogyatékosokat ápoló-gondozó otthonokban élő személyek emberi és állampolgári jogai érvényesüléséről II." című jelentésében foglaltak szerint - a fegyelemsértő magatartást háttérbe szorítani kívánó intézeti magatartás helyeslése mellett - alkotmányos jogokkal összefüggésben okoz visszásságot, ha a kimenőmegvonást a jogszabályi rendelkezéseket sértő módon alkalmazzák. A vizsgálat megállapítása szerint az a gyakorlat, hogy az eseti orvosi, ön- és közveszélyes állapotot igazoló szakvélemény nélkül, a betegek önkormányzata szankcióként alkalmazhat a fegyelemsértőkkel szemben kimenőmegvonást, a gondozottak szabad mozgáshoz és a tartózkodási hely szabad megválasztásához fűződő alkotmányos jogával kapcsolatban okoz visszásságot.
	A foglalkozásokba a mentálhigiénés csoport segítségével minél több gondozottat igyekeztek bevonni. Ennek keretében többek között udvari, kerti, mosodai munkát, vagy képességeiknek megfelelő tevékenységet például kézimunka, szárazvirág készítés, gyurmázás, agyagozás végeztek. A szabadidő eltöltéséhez rádió, TV, video, CD, magnó, napilapok és hetilapok, könyvek álltak rendelkezésükre. A 12 személyes mentálhigiénés csoportból hárman felsőfokú (szociálpedagógus, szakpszichológus, szociális munkás), nyolcan érettségi, illetve más középfokú (felnőtt szakápoló, gyógypedagógus asszisztens, szociális ápoló és gondozó), és egy fő szakmunkás végzettséggel rendelkezett. Munkajutalomban átlagosan 90-100 személy részesült, a rendelkezésre álló pénzösszeg 5000 Ft/hó/osztály. A munkajutalom szétosztásáról a betegek önkormányzata döntött. Az intézet a budapesti Zsanett Kft.-vel (tollfosztás, szivacsdarabolás) áll szerződéses munkaviszonyban. A gondozottak a minimálbér 50 százalékát kapták meg munkabérként. Szerződéses munkaviszony keretében mezőgazdasági idénymunkában (szüret) is részt vehettek.
	Katolikus misét havonta tartottak, a hitéleti összejövetelekre nagy az igény. Szellemi, kulturális és szórakoztató jellegű foglalkozásokat rendszeresen szerveztek. (Pl. mozi, uszodalátogatás, ünnepekre műsorral készültek, üdültetés, természetjárás.)
	A szakértői bizottság megállapításai szerint a gyógyszeres kezelés általában modern és jól összeállított. Nincs túlgyógyszerezés és indokolatlanul a drágább gyógyszereket sem alkalmazzák. (A bizottság egyetértett az intézet orvosával abban, hogy az ún. extrapiramidális mellékhatások jelentkezése esetén a lényegesen magasabb költséget jelentő ún.  "A"-típusos szerek alkalmazására azonnal át kellett térni.) A pszichiátriai betegeknek is alapvető joga, hogy állapotuknak a leginkább megfelelő, legmagasabb szintű ellátásban részesüljenek. A kórházi javaslat és az otthonban alkalmazott gyógyszerezés különbözőségével kapcsolatban megállapítható az, hogy az aktuális kezelést végző orvos a terápia megválasztásáért az elsősorban felelős személy. A krónikus pszichiátriai beteg állapotában is történhetnek olyan változások, amelyeket terápia-módosításnak kell követnie. A bizottság a kórházihoz képest a terápiában alkalmazott változtatásokat megalapozottnak találta. A gyógyszereléssel kapcsolatos egészségügyi ellátás tekintetében alkotmányos jogokkal összefüggő visszásság nem állapítható meg.
	A betegekkel való bánásmód humánus, az orvosi és ápolói szakmai hozzáállás korszerű, a szakmai ellátás színvonala jó volt. A lakók kapcsolatteremtő képessége megfelelő volt. A dolgozókhoz bizalommal fordultak, és ragaszkodtak hozzájuk. A dolgozók empátiás magatartása, hangneme kulturált, megengedő volt. A nővérek kéthavonta személyiségfejlesztő tréninge vettek részt. Ezen kívül továbbképzésben ismerkedtek egy-egy betegséggel. A problémás eseteket értékelték, igyekeztek a konfliktus-helyzeteket elkerülni.
	Az otthonban két hálóságy van. A kapott tájékoztatás szerint a hálóságyakat a legszükségesebb esetekben és csak orvosi javaslatra alkalmazzák. 
	A lelki irányítás során felismert társkapcsolatokat, a krízishelyzeteket a pszichológus és a nővérek dokumentálták. A suicid veszélyre különösen odafigyelnek. Az egyéni lelki gondozást a pszichológus végezte és dokumentálta. Az izoláció elkerülése érdekében különböző szakkörök működtek (sport, rajz, irodalom, táncszakkör). 
	A szakértői bizottság több esetben is javaslatot tett a gondnokság mértékének megváltoztatására, a gondnokság alá helyezési eljárás megindítására, vagy más típusú intézetbe történő áthelyezésre. A bizottság néhány esetben a diagnózis megerősítését, újabb kivizsgálásokat, és az eredményektől függően az intézetből történő elbocsátást, illetve más intézetbe történő áthelyezést javasolt.
	A rendszeresen kijáró gondozottaknak kiállítanak egy ún. "kimenőkártyát", amit a gondozott az otthonból való rövidebb idejű távozás alkalmával lead a portán. A gondozott hosszabb idejű távozását az ún. "eltávozási lapon" engedélyezik.
	A házirendet minden osztályon jól látható helyen helyezték el. A házirend készítésénél kikérték a gondozottak véleményét is. A hatályos házirendet a fenntartó 1999. április 23-án hagyta jóvá. A házirend nem rendelkezett a gondozottak textíliával való ellátásának szabályairól. A házirend jogszabályban meghatározott tartalmi elemeinek hiánya - figyelemmel a gondozottak törvényes érdekeire - a jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonsághoz való alkotmányos joggal kapcsolatban visszásságot okoz. 

Érdekképviselet
	Az otthonban az érdekképviseleti fórum félévenként rendszeresen, illetve panaszbejelentések esetén szükség szerint ülésezett. A bejelentésekről és azok kivizsgálásáról jegyzőkönyvet készítettek, amelyet irattárban helyeztek el. Az érdekképviseleti fórum összetétele: 1 személy a fenntartó, 1 személy hozzátartozó, 1 személy gondnok, 2 személy gondozott és 2 személy az intézmény képviseletében. Ezen kívül minden hónap utolsó csötörtökén lakógyűlést tartottak a főápoló, a pszichiáter, a pszichológus és szükség szerint más szakember bevonásával, ahol a lakók által felvetett kérdéseket, panaszokat megbeszélték.

Ajánlások-kezdeményezések

	Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. tv. 21.§ (1) bekezdésében biztosított hatáskörömben, a Kiskunhalasi Pszichiátriai és Fogyatékos Betegek Otthonának működésével összefüggésben megállapított, az alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásság orvoslása érdekében az intézmény igazgatójánál kezdeményezem, hogy gondoskodjon
           -   az ellátási formák elkülönítéséről,
	-  a gondozottak költőpénzének szabályszerű kezeléséről,
	-  a házirend jogszabályi előírásoknak megfelelő kiegészítéséről,
	-  a betegek önkormányzata által javasolt - eseti orvosi szakvélemény hiányában alkalmazott kimenőmegvonás gyakorlatának megszüntetéséről.

Hajdú-Bihar Megyei Önkormányzat Pszichiátriai és Értelmi Fogyatékos Betegek Otthona
(Báránd)

A vizsgálat időpontja:  1999. augusztus

	Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa felkérte a Hajdú-Bihar Megyei Közigazgatási Hivatalt az otthon működésének felülvizsgálatára, mert a hozzá érkezett panaszbeadványban kifogásolták a betegekkel való bánásmódot, a fizikai fenyítés alkalmazását, a költőpénz összegét, annak felhasználását, a vagyonkezelés gyakorlatát.
	Az országgyűlési biztos összefoglaló jelentése a közigazgatási hivatal megállapításain, észrevételein, valamint az otthon igazgatójától kapott tájékoztatáson alapul. A vizsgálatban részt vett a megyei módszertani központi igazgatója és a megyei tisztifőorvos is.

Az intézmény általános jellemzői
	Az otthon fenntartója a Hajdú-Bihar Megyei Önkormányzat. Az intézmény központja Bárándon van, telephelye Hosszúháton működik. A vizsgálat csak a székhely intézmény tevékenységére terjedt ki.
	Az otthon típusa: értelmi fogyatékosok, szenvedély- és pszichiátriai betegek ápoló otthona. Alaptevékenységébe tartozik: fogyatékosok ápoló-gondozó otthonban történő ellátása, ápoló-gondozó otthoni és rehabilitációs intézményi ellátás. A kapott tájékoztatás szerint az otthon rehabilitációs intézményi ellátást nem végez. A bárándi otthonban a vizsgálat időpontjában 101 személyt gondoztak, ebből 100 pszichiátriai beteg és 1 értelmi fogyatékos volt. (A többi fogyatékos beteget a telephelyen ápolták, elkülönítve a pszichiátriai betegektől.) A gondozottak döntő többsége krónikus alkoholizmus miatt személyiségzavarral küzd, rajtuk kívül néhány gyógyszerfüggő és egy értelmi fogyatékos. A gondozottak közül 83 férfi és 18 nő. Az intézményben 26 lakó cselekvőképességet korlátozó, 75 pedig cselekvőképességet kizáró gondnokság alatt állt. Az otthon végleges működési engedéllyel rendelkezik. Az engedélyezett férőhelyek száma 100.
	A vizsgálat időpontjában az ápolói-gondozói tevékenységet 24 személy - ebből a mentálhigiénés feladatokat 3 ápoló - látta el. Szakképzettséggel húszan rendelkeztek. A vizsgálat időpontjában 2 betöltetlen státusz volt. A vizsgálat szerint a szakdolgozók képzettsége megfelelt a jogszabályi követelményeknek, de létszámuk nem érte el a jogszabályban előírt minimumot.  A 3 személyes mentálhigiénés csoport végzettsége: 1 pedagógus, 1 közgazdasági érettségivel, 1 érettségivel rendelkezett. (Utóbbiaknak asszisztensi beiskoláztatását tervezik.) Az otthon sikeresen pályázott a Szociális és Családügyi Minisztérium által meghirdetett létszámfejlesztésre, így 1998-ban 14, és 1999-ben 7 személy foglalkoztatására nyílt lehetőség. A képzettségi arányon jelenleg is 15 dolgozó továbbképzésével próbálnak javítani, ezen kívül a gondozók különböző tanfolyamokon vesznek részt. Például a Művészeti Műhelyek Egyesület által szervezett alkotótáborokban. A minimálisan előírt szakképzett ápolószemélyzet intézményen tapasztalt hiánya a gondozottak lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez, valamint a szociális biztonsághoz fűződő alkotmányos jogával összefüggésben visszásságot okoz.
	Az intézményi térítési díjat a fenntartó az 1999. évre vonatkozóan 25.200 Ft összegben határozta meg. Az otthon igazgatójától kapott tájékoztatás szerint ennek megfelelő összegű személyi térítési díjat 18-an fizettek. 76 gondozott esetében ennél alacsonyabb személyi térítési díjat állapítottak meg. Az otthonban 7 személyt ingyenes ellátásban részesítettek. A személyi térítési díjak megállapítása a jogszabályi előírásoknak megfelelően történt. 
	Az intézet a gondozottak után kapott állami normatívából, a személyi térítési díjakból, pályázati pénzekből gazdálkodik, ezen kívül saját felhasználásra sertéseket tenyésztenek és mezőgazdasági tevékenységet folytatnak. Valamennyi gazdálkodási, irányítási, nyilvántartási és beszerzési feladatot a székhelyintézmény látja el.

Az intézményi jogviszony keletkezése
	Az otthon ellátási területe Hajdú-Bihar megyére terjed ki. A vizsgálat időpontjában heten voltak várólistán. A várakozási idő átlagosan hat hónap. Az otthon előgondozást nem végez. A vizsgálat megállapítása szerint az akkor még hatályban lévő 2/1994. NM rendeletben rögzített előgondozási kötelezettség elmulasztása a gondozottak szociális biztonsághoz való alkotmányos jogával összefüggésben visszásságot okozott.

Az ellátás tárgyi feltételei
	Az otthon Bárándtól 2 km távolságra van. Tömegközlekedési eszközzel nem közelíthető meg.
	Az otthon épülete korábban a község fürdőjeként üzemelt. Az épületet több alkalommal - hozzáépítéssel - bővítették. A gazdasági épületek egy részében sertéseket tartottak. A mezőgazdasági hasznosítású területén konyhakerti növényeket termesztettek. Az otthonban a folyamatos fűtés és melegvíz-szolgáltatás biztosított volt. A főépület L alakú, az egyik oldalon az irodák és a mosoda, a másik oldalon a lakószobák és a közösségi helyiségek találhatók. A lakószobák többsége széles folyosóról nyílik. A folyosót méretei miatt közösségi célokra is használják. Komoly gondot okoz az épület falainak salétromosodása, amelyet a folyosókon és néhány lakószobában műanyag lambériával próbáltak eltakarni. Ez a probléma a mellékhelyiségekben fokozottan jelentkezik.
	A szobák belmagassága alacsony, alapterületük - a leválasztások miatt - különböző. A vizsgálat időpontjában az otthonban három 2 ágyas, öt 3 ágyas, hét 4 ágyas, két 5 ágyas, négy 6 ágyas, egy 7 ágyas és egy 10 ágyas  - amelyben 12 férfi beteget helyeztek el - szobát alakítottak ki. Az otthonban az egy főre jutó élettér átlagosan 3,89 nm. A lakók részére 3 fürdőszobát alakítottak ki, amelyből egyet a nők használtak, itt 2 kád állt a gondozottak rendelkezésére. A férfiak két fürdőszobában használhattak összesen 4 kádat és 2 zuhanyzót. Az otthonban 1 női és 7 férfi WC volt. A vizsgálat idején hatályban lévő 2/1994. NM rendelet előírásai értelmében az a bentlakásos intézmény alkalmas gondozási feladatok ellátására, amelyben egy ellátottra legalább hat-nyolc négyzetméternyi lakószoba; tíz ellátottra legalább egy fürdőkád vagy zuhanyzó, valamint nemenkénti WC, gondozási egységenként legalább harminc négyzetméter alapterületű közösségi együttlétre szolgáló helyiség jut. A rendelet értelmében a lakószobákban legfeljebb négy személy helyezhető el. Négynél több személyt egy lakószobában csak kivételesen indokolt esetben lehet elhelyezni, azonban ilyen esetben is biztosítani kell az előírt nagyságú életteret. Annak ellenére, hogy a jogszabály ezen előírásainak a rendelet hatálybalépésekor már működő otthonoknak nem kell megfelelniük, a vizsgálat megállapítása szerint az otthonban kevés fürdőkádat, zuhanyzót és WC-t alakítottak ki. Az otthonban az egy főre jutó élettér a jogszabályban előírt minimum érték felénél alig nagyobb. 
	A szobákban a zsúfoltság miatt a teljes ruházat elhelyezésére nem volt lehetőség. Ezért azok egy részét raktárban tartották és onnan kellett naponta kikérni a szükséges ruhákat.
	A tájékoztatás szerint a szobák berendezése egyszerű, puritán. A bútorok elhasználódott állapotúak, sok helyen az elhanyagoltság benyomását keltették. Az épület állaga rossz, a lakószobák zsúfoltak, a környezet nem kelti az otthonosság érzetét.
	Az otthonban sem a lakószobákban, sem a mellékhelyiségekben nem volt nővérhívó készülék.
	Intimszoba nincs, az élettársi kapcsolatban élőket kétágyas szobákban helyezték el.
	Az akadálymentes közlekedést az otthonban nem biztosították. A gondozottak közlekedését segítő kapaszkodókat sehol nem szereltek fel, a kerekeskocsival közlekedők a küszöbök miatt csak segítséggel tudtak mozogni. Az építészeti megoldást nem igénylő rámpák, kapaszkodók, mozgást segítő korlátok felszerelésének hiánya a gondozottak szabad mozgáshoz való alkotmányos jogával összefüggésben visszásságot okoz.
	Az otthonban nem alakítottak ki elkülönítő szobát a fertőzőbetegek részére. Szükség esetén a beteg ellátását úgy oldották meg, hogy kiürítettek egy kisebb szobát. Külön orvosi rendelő nem volt, az orvos a nővérszobában rendelt. Az egészségügyi elkülönítő és az orvosi szoba kialakításának hiánya a gondozottak lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való alkotmányos jogával összefüggésben visszásságot okoz.
	A gondozottak szinte mindegyike dohányzott. Dohányozni a kijelölt helyeken és az udvaron lehetett.
	Az otthonban az ebédlőket foglalkoztatóként és társalgóként is használták. Ezen kívül foglalkoztatónak használtak egy 10-12 nm alapterületű szobát.
	Az otthonban portaszolgálat nem működött, kerítés nem volt. Nem volt olyan biztonsági rendszer, amely alkalmas a bejelentés nélkül távozó betegek észlelésére. A portaszolgálat, vagy más ellenőrző rendszer kialakításának hiánya veszélyezteti az otthon lakóinak életét és testi épségét, és a gondozottak lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való alkotmányos jogával összefüggésben visszásságot okoz.

Az otthonban biztosított ellátás
	Az otthon saját főzőkonyhával rendelkezik. A gondozottak étkeztetése két csoportban, az étkezőben történt. Az ebéd minden alkalommal meleg étel, és hetente háromszor a vacsora is az volt. Orvosi javaslatra diétás étrendet biztosítottak. Büfé nem volt, így a gondozottak a legközelebb csak a városban tudtak vásárolni, illetve a nővért kellett megkérni, hogy vásárolja meg a mindennapi szükséglet kielégítésére alkalmas élelmiszereket és egyéb használati cikkeket.
	A közigazgatási hivatal vizsgálata során a személyes beszélgetéseken a legtöbb panasz az élelmezésre volt. A gondozottak kifogásolták mind az étel mennyiségét, mind annak a minőségét. Elmondásuk szerint a pénzük nagy részét élelmiszerre költötték. A hivatal felkérte az illetékes püspökladányi ÁNTSZ-t, hogy vizsgálatukban részletesen térjenek ki az étrend elemzésére.
	A szúrópróbaszerűen kiválasztott négy heti étrend alapján a 19-60 éves korcsoport, és a legfeljebb könnyű fizikai munka kategóriát figyelembe véve, az ÁNTSZ a következőket állapította meg: "Az étrend a jogszabályi előírásoknak megfelel, de megfelelőbb lenne, ha a szükséges fehérje mennyiség nem nagy zsírtartalmú élelmiszerből állna és több baromfihús szerepelne az étlapon. Rendkívül kevés az étlapon szereplő zöldség, gyümölcs, savanyúság, és egyáltalán nem szerepel az évszaknak megfelelő gyümölcs."
	Az intézmény mosodájában tisztították a gondozottak ruháit, textíliáit. A saját ruháját mindenki általában maga vitte be a mosodása és hozta el onnan. Tervezik a sorszámos rendszer bevezetését. A gondozók ugyan ismerik, hogy kinek milyen ruhája van és ha szükséges, könnyen szét tudják válogatni. Az intézeti ruha, a cipő kivételével, nem saját használatú, de aki kér, az ugyanazt kapja vissza. Azoknak a gondozottaknak, akik nem rendelkeznek megfelelő minőségű és mennyiségű ruházattal, a 2 váltás felsőruházatot és a 4 váltás fehérneműt az otthon biztosította. A közigazgatási hivatal a férfiak ruházatát elhasználódottnak, kopottnak minősítette. Az otthon 3 váltás (az otthon igazgatója szerint 4-5) ágyneművel, 4 váltás tisztálkodáshoz szükséges textíliával rendelkezett. A gondozottaknak a vizsgálat idején hatályban lévő 2/1994. NM rendeletben előírt mennyiségű ruházattal, textíliával való ellátottságának hiánya a vizsgálat megállapítása szerint a szociális biztonsághoz való alkotmányos joggal összefüggésben visszásságot okozott.
	Az otthon a gondozottaknak a szükséges tisztálkodószereket (fogkefe, fogkrém, szappan, sampon, WC-papír) biztosította.
	A bárándi háziorvos hetente 2x2 órát rendel az intézményben, de szükség esetén bármikor hívható, illetve a rendelési időn kívül is rendelkezésre áll. A pszichiáter szakorvos két hetente 4 órát rendelt. Szakrendelésre Püspökladányba vitték a gondozottakat. A vizsgálat megállapítása szerint minimálisan előírt orvosi jelenlét hiánya a gondozottak lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való, valamint a szociális biztonsághoz való alkotmányos jogával kapcsolatban visszásságot okozott.
	A pszichiátriai betegek kétévenként kötelező felülvizsgálata 1999-ben megtörtént. A vizsgálat eredményeként több esetben változtattak a terápián, illetve a gyógyszerezésen.
	Az otthon a gondozottak részére biztosította a szükséges gyógyszereket, gyógyászati segédeszközöket (ortopéd cipő, tolókocsi, bot, járókeret). Több gondozottnak volt közgyógyellátási igazolványa, ami az intézménynek nagy segítséget jelent a gyógyszerek, gyógyászati és ápolási segédeszközök beszerzésénél. A szemüveget és a fogászati ellátást a gondozottnak kellett fizetni. Az intézményben a haldoklók elkülönítésére nincs lehetőség, a súlyos betegeket kórházba utalták. A közigazgatási hivatal tájékoztatása szerint a halálesetet követően nem készül jegyzék a személyes tárgyakról. A vizsgálat megállapítása szerint az elhunyt ingatóságai számbavételének hiánya az örökösek tulajdonhoz való alkotmányos jogával összefüggésben okoz visszásságot.
	Minden osztályon vezettek sorszámozott átadó füzetet, amit műszakváltáskor az átadó és az átvevő is aláír. A füzetben feltüntették a fontosnak ítélt eseményeket. (Például az eltávozást, a távollét indokát, idejét, a rendkívüli esetben történt gyógyszerkiadást, a panaszokat, a terápiát.)
	A cselekvőképességet korlátozó gondnokság alatt állók nyugdíja az intézménybe érkezett. A nyugdíj átvételére az otthon pénztárosának nem volt meghatalmazása sem a gondozottól, sem a gondnoktól. A cselekvőképességet kizáró gondnokság alatt állók esetében a gondnok kezelte a gondozott jövedelmét. Az otthon pénztárosának nem volt meghatalmazása sem a levét, sem a költőpénz kezelésére. A költőpénz kiadása meghatározott napokon történt, de annak átadásáról átvételi bizonylat nem készült. Egy füzetben vezetik, hogy ki mennyit kért, mennyit költött, de a nyilvántartást nem írattatják alá a gondozottakkal. A gondozottak kifogásolták azt is, hogy nem mutatták meg nekik a nyugdíjszelvényeket. Az otthonban több gondnokság alatt álló gondozott pénzét látraszóló betétkönyvben őrizték.
	Az a vagyonkezeléssel kapcsolatos gyakorlat, amely szerint a cselekvőképességet korlátozó gondnokság alatt álló gondozottak nyugdíját az otthon meghatalmazás nélkül veszi át, az érintettek tulajdonhoz való alkotmányos jogával kapcsolatban okoz visszásságot. A gondozottak tulajdonhoz való alkotmányos jogával kapcsolatban visszásságot okoz az is, ha az otthon nem rendelkezik meghatalmazással a gondozottak letét és költőpénzének kezelésére, valamint, hogy a költőpénz kiadását és annak felhasználását nem megfelelően dokumentálták. A gondozottak tulajdonhoz való alkotmányos jogával összefüggésben visszásságot okoz az is, ha a gondnokság alatt álló gondozottak pénzét látra szóló betétkönyvben őrzik és ezeket a betétkönyveket az otthon kezeli.

Gondozás, bánásmód, magatartási szabályok.
	A testi gondozás részeként a fürdetés naponta történik. A borotválást, hajvágást és egyéb fodrászati alapszolgáltatást az otthon alkalmazásában álló fodrász ingyenesen végezte.
	Az otthonban tiltották az alkoholfogyasztást, de a tiltás nem mindig volt eredményes. A betegek önkormányzatának javaslatára azok a gondozottak, akik alkoholfogyasztásuk következtében fegyelemsértő magatartást tanúsítanak, 1 hónapig nem kezelhetik a költőpénzüket. Ilyen esetekben az intézmény megvesz az alkohol kivételével mindent, amire a gondozottnak szüksége van. Az otthonnak ez a gyakorlata a gondozottak tulajdonhoz való alkotmányos jogával kapcsolatban okoz visszásságot, mivel a Polgári törvénykönyvről szóló, 1959. évi IV. törvény 18. §-a értelmében a mindennapi életben tömegesen előforduló, különösebb megfontolást nem igénylő szerződéseket még a cselekvőképtelen személyek is jóváhagyás nélkül köthetik meg. 
	A lakók különböző foglalkozásokon vehettek részt. (Például kosárfonás, falidísz készítés, díszdoboz készítés, gyurmázás, tánc, gyöngyfűzés.) Fizikai állapottól függően néhányan kerti munkát, illetve sertésgondozást végeztek. Tevékenységükért havi 300-1000 Ft munkajutalomban részesültek.
	Kulturális, szórakoztató programként a gondozottak rendelkezésére állt a video, a magnó, a televízió, a CD lejátszó, a társasjátékok, a napilapok és a könyvtár. Évente általában két kirándulást szervez az intézet. Ezen kívül kiscsoportokban irodalmi műsorokra készülnek, és színjátszó csoport is működik. Évente tartanak bemutatkozó előadást a Bárándi Művelődési Házban.
	A Budapesti Kézműipari Vállalat munkaszerződéssel - a vizsgálat időpontjában - 25 gondozottat foglalkoztatott. A gondozottak feladata a huzalmentés, amiért  havonta átlagosan 12-13 ezer Ft jövedelemben részesültek. A gondozottak egy része jövedelem-kiegészítés céljából munkát vállalt a faluban.
	Az intézmény lakói bármikor fogadhatták látogatóikat. Kérésre a dolgozók a levélírásban is segítenek. Néhányan jártak istentiszteletre a faluba. A pap csak nagy ünnepek alkalmával ment ki az otthonba.
	A lakók délután - az ebéd és a vacsora közti időben - hagyhatták el az otthont. Távozásukat jelezniük kellett a nővérnek, aki ezt jegyezte az átadó füzetbe. A házirendben foglaltak szerint, ha a gondozott az eltávozásról nem érkezik vissza időben, jegyzőkönyvet vesznek fel. A közigazgatási hivatal vizsgálata megállapította, hogy ezek a jegyzőkönyvek nem minden esetben készültek el. Tájékoztatásuk szerint az otthonban csak a korábbi, a már nem hatályos házirend van kifüggesztve. Az otthon azt az információt adta, hogy a házirend megalkotásában a gondozottak is közreműködtek, és nagycsoportos foglalkozásokon a tartalmát többször ismertették.
	A vizsgálat megállapította, hogy a házirend a személyes letétbe helyezhető pénzösszeg legnagyobb összegéről, valamint az érdekképviseleti fórum tagjainak megválasztásáról, az ülések dokumentálásáról nem rendelkezett. Az 1993. évi III. tv. szabályzásához képest a házirend téves meghatározást tartalmaz azzal, hogy "ha a panaszt az igazgató megnyugtató módon nem rendezte, a gondok a hozzátartozó panasszal az érdekképviseleti fórumhoz fordulhat." A törvény értelmében a házirendben foglaltak szerint panasszal a jogosult és hozzátartozója, valamint a jogosult jogait és érdekeit képviselő társadalmi szervezet élhet az intézmény vezetőjénél, vagy az érdekképviseleti fórumnál. A fent meghatározott személyek és szervek panaszukkal az intézmény fenntartójához fordulhatnak, ha a panasz kivizsgálására jogosult (az igazgató) sérelmes döntésével nem értenek egyet. Az otthon házirendjét a fenntartó 1994. november 11-én hagyta jóvá. A vizsgálat megállapítása szerint a házirend említett rendelkezései és hiányosságai - figyelemmel a dolgozók, a gondozottak és hozzátartozóik törvényes érdekeire - a jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonsághoz való alkotmányos joggal összefüggésben visszásságot okoznak.
	A közigazgatási hivatal vizsgálatában résztvevők a legsúlyosabb betegeket ápoló részlegen két gondozottat találtak egy kulccsal bezárt szobában, amelyben sem állandó nővéri felügyelet, sem nővérhívó készülék nem volt. Az otthontól kapott tájékoztatás szerint az egyik beteg gyakran elkóborol, és a vizsgálat idején magas lázas betegség miatt feküdt. A másik beteget a gondozók az ágyról leesve találták és a fejsérülései miatt kihívták a mentőket. A két beteg felügyeletét a gondozók úgy oldották meg, hogy gyakran benéztek a szobába. Az érintett gondozottak emberi méltósághoz, a lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez fűződő alkotmányos jogával kapcsolatban visszásságot okoz, ha a súlyos betegeket kulcsra zárt szobában felügyelet nélkül hagyják.
	A feltárt  hiányosságok alapján a közigazgatási hivatal az ellátási körülmények javítása érdekében az alábbi változtatásokat javasolta a fenntartónak:
	-   a nagy létszámú lakószobák megszüntetését, a zsúfoltság enyhítését,
	-   a jogszabályban előírt számú WC biztosítását,
	-   az 5 váltás ágynemű beszerzését,
	-   az épület felújításához szükséges összeg biztosítását,
	-   az otthonosság megteremtését.
	A közigazgatási hivatal az intézménynek az ellátási körülmények javítása érdekében javasolta:
	-   a pénzkezelés jogsértő gyakorlatának megszüntetését,
	-   az étrend összeállításának módosítását,
	-   több gondozott foglalkoztatását,
	-   az intézményen belüli büfé kialakítását.

Érdekképviselet
	Az intézményen a problémák orvoslása érdekében havonta egy alkalommal, nagycsoportos foglalkozás keretében lakógyűlést tartanak. Az érdekképviseleti fórumnak 7 tagja van: 1 a fenntartó képviseletében, 3 az intézmény részéről és 4 gondnok.	 Évente, illetve szükség szerint üléseznek. Az ülésekről jegyzőkönyv készül. A vizsgálat megállapítása szerint az érdekképviseleti fórum jogszabályban előírt összetételének hiánya - figyelemmel a gondozottak törvényes érdekeire - a jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonsághoz való alkotmányos joggal összefüggésben okoz visszásságot.	      

Ajánlások-kezdeményezések

	Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. tv. 20.§-a (1) bekezdésében biztosított hatáskörömben, a Bárándi Pszichiátriai és Értelmi Fogyatékos Betegek Otthona működésével összefüggésben megállapított alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásság orvoslása érdekében a Hajdú-Bihar Megyei Közigazgatási Hivatal vezetőjének ajánlom, hogy vizsgálja felül, szükség szerint módosítsa az otthon határozatlan időre szólóműködési engedélyét, tekintettel arra, hogy a vizsgálat megállapításai szerint az otthon nem felel mg sem a vizsgálat idején hatályban lévő 2/1994. NM rendelet, sem a 2000. január 22-től hatályos 1/2000. SZCSM rendelet azon előírásának, amely szerint csak az a bentlakásos intézmény alkalmas gondozási feladatok ellátására, amelyben tíz ellátottra legalább egy nemenkénti zuhanyzó vagy fürdőkád, illetve WC, továbbá legalább hat négyzetméter nagyságú lakószoba jut.
	Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. tv. 20.§-a (1) bekezdésében biztosított hatáskörömben, a Hajdú-Bihar Megyei Önkormányzat által fenntartott Bárándi Pszichiátriai Betegek és Értelmi Fogyatékosok Otthonának működésével összefüggésben megállapított alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásság orvoslása érdekében a Hajdú-Bihar Megyei Önkormányzat Közgyűlésének ajánlom, hogy gondoskodjon 	-   az egészségügyi feladatok ellátásához minimálisan szükséges ápolói jelenlét biztosításáról,
	-   az intézmény érdekképviseleti fórumának a jogszabályban meghatározottak szerinti működtetéséről,
	-   az otthon portaszolgálatának megszervezéséről vagy olyan ellenőrző, biztonsági rendszer kiépítéséről, amely az otthon zavartalan működésének biztosítása mellett alkalmas a betegek bejelentés nélküli eltávozásának ellenőrzésére,
	-   a hiányzó védőkorlátok elhelyezésével, a küszöbök kiemelésével az akadálymentes és biztonságos közlekedés feltételeinek megteremtéséről,
	-   az intézmény házirendjének felülvizsgálatáról.
	Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. tv. 21.§-a (1) bekezdésében biztosított hatáskörömben, a Bárándi Pszichiátriai Betegek és Értelmi Fogyatékosok Otthonának működésével összefüggésben megállapított alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásság orvoslása érdekében az intézmény igazgatójánál indítványozom, hogy gondoskodjon
	-   az alapító okirat a tényleges tevékenységnek megfelelő módosításáról,
	-   az elkülönítő és az orvosi szoba kialakításáról és rendeltetésszerű használatának biztosításáról,
	-   az elhunytak ingóságainak jogszabályi előírásoknak megfelelő dokumentálásáról,
	-   azon gyakorlat megszüntetéséről, hogy a súlyos betegeket felügyelet nélkül bezárják a szobába,
	-   a hatályos, jogszabályi előírásoknak megfelelő házirend kifüggesztéséről,
	-   a gondozottak költőpénzének szabályszerű kezeléséről és a vagyonkezeléssel kapcsolatos jogszabálysértő gyakorlat megszüntetéséről.
	Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. tv. 20.§-a (1) bekezdésében biztosított hatáskörömben, a Bárándi Pszichiátriai és Értelmi Fogyatékos Betegek Otthona működésével összefüggésben megállapított alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásság orvoslása érdekében a megyei gyámhivatal vezetőjénél kezdeményezem, hogy az illetékes gyámhivatalok bevonásával gondoskodjon a gondozottak készpénzének gyámi fenntartású betétkönyvekben történő elhelyezéséről.

Debrecen Megyei Jogú Város Terápiás Háza
(Debrecen)

A vizsgálat időpontja: 1999. augusztus

	Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa felkérte a Hajdú-Bihar Megyei Közigazgatási Hivatalt a Debreceni Terápiás Ház működésének felülvizsgálatára. Az Országgyűlési biztoshoz érkező panaszbeadványok kifogásolták az otthonban folyó ápolási-gondozási tevékenységet, a gondozottakkal való bánásmódot, a költőpénz összegét, felhasználásának módját és a vagyonkezelés gyakorlatát.
	Az országgyűlési biztos összefoglaló jelentése a közigazgatási hivatal vizsgálatának ténymegállapításain, észrevételein és az igazgatótól kapott tájékoztatáson alapul. A vizsgálatban részt vett a megyei tisztifőorvos és a megyei módszertani központ igazgatója is.

Az intézmény általános jellemzői
	A terápiás ház fenntartója Debrecen Megyei Jogú Város Közgyűlése. Elmeotthonként 1975 óta működik. Kezdetben önálló intézmény volt, majd a városban létrehozott Egyesített Szociális Intézmény (ESZI) része lett. Az ESZI átszervezése következtében 1995. április 1-től a jogutód intézmények egyike a terápiás ház. Az otthon igazgatójától kapott tájékoztatás szerint az otthonban 159 pszichiátriai és 123 értelmi fogyatékos beteget ápolnak. Az otthon minden lakója gondnokság alatt áll, közülük 181 cselekvőképességet kizáró, 86 cselekvőképességet korlátozó, 15 pedig ideiglenes gondnokság alatt.
	Az intézmény alapfeladata: pszichiátriai betegek ápolása-gondozása. A pszichiátriai betegek mellett egyre több súlyos értelmi fogyatékos beteget is gondoznak. Az intézmény 1999. december 31-ig szóló működési engedéllyel rendelkezett. Az ideiglenes engedély oka az volt, hogy a jogszabályban előírt nagyságú élettér a zsúfoltság miatt nem volt biztosítható. Az engedélyezett férőhelyek száma 280. Az ápoló-gondozó feladatok elvégzésére az engedélyezett dolgozói létszám 162, ebből szakképesítéssel 84-en rendelkeztek. A Szociális és Családügyi Minisztérium pályázati támogatásával további 12 személy foglalkoztatása valósult meg.  A vizsgálat megállapítása szerint a minimálisan előírt szakképzett ápolószemélyzet intézményben tapasztalt hiánya a gondozottak lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez, valamint a szociális biztonsághoz fűződő alkotmányos jogával összefüggésben visszásságot okoz.
	Az intézményi térítési díj mértékét a fenntartó önkormányzat rendeletében 1999. évre 18.900 Ft összegben határozata meg. Ennek az összegnek megfelelő személyi térítési díjat 282-ből 149 gondozott, ennél alacsonyabb összegű személyi térítési díjat 128 személy fizetett, öten jövedelemmel nem rendelkeztek.  A személyi térítési díj fizetési kötelezettségről a fenntartó írásban értesítette az intézményt és az intézmény pedig a gondnokot. Néhány esetben a térítési díj fedezetéül a gondozási díj fizetésére kötelezett ingatlanát jelzáloggal terhelték meg. 
	Az otthonban működött egy alapítvány, amely elsősorban a dolgozók továbbtanulását segítette, valamint az intézmény számára kisebb tárgyi eszközök beszerzését vállalta. Ezen kívül az otthon az állami normatívákból, a térítési díjakból, pályázati pénzekből gazdálkodott, továbbá bérmosást vállalat a megyei szociális intézményeinek.

Az intézményi jogviszony keletkezése
	Az otthon ellátási területe Debrecen Megyei Jogú Város közigazgatási területe. A beutalásról a város önkormányzatának szociális bizottsága döntött. A gondozottak szinte kivétel nélkül debreceni lakosok voltak. A várakozók száma a vizsgálat időpontjában - a megyei önkormányzat intézményeiben megvalósított létszámbővítések eredményeként - 25 személy volt. A várakozási idő a korábbi 12-15 hónapról átlagosan 6-8 hónapra csökkent. Egy esetben, a gondozott állapotjavulása miatt került sor az intézményi jogviszony megszüntetésére, mivel a bíróság cselekvőképesnek minősítette, aki lakáskörülményeinek megoldásáig az intézmény ellátottja maradhatott.
	Az előgondozás a szociális nővér feladata volt, aki környezettanulmányt készített. Ennek keretében megismerte a gondozott egészségi állapotát, speciális gondozási igényeit. Az otthonban kidolgoztak egy előgondozási lapot, amit a kapcsolatfelvétel után a szociális nővérnek ki kellett töltenie.
	Az elhelyezést követően, ha szükség volt, akkor megpróbálták megoldani osztályokon belül a szobacserét. A tájékoztatás szerint az elhelyezéssel kapcsolatban a gondozottaktól még panasz nem érkezett.

Az ellátás tárgyi feltételei
	Az intézmény a város egyik legnagyobb lakótelepének szélén, tömegközlekedési eszközzel jól megközelíthető helyen van. Az épületek által körülhatárolt területen kívül - közel 6 hektáros - kertművelési ágú terület is tartozik az intézményhez, de tekintettel arra, hogy a terület mezőgazdasági célú hasznosítása gazdaságtalan, kérelmezték annak átalakítását szabadidős parkká.	
	Az épületegyüttes korábbi funkciói jelentősen eltértek a mostanitól, mivel az épületekben a századforduló után a városi szegényház és az árvaház volt, a legrégebbi szárnya közel 100 éves, míg a legújabbat 1987-ben adták át.
	Az otthonban öt, egyrészt nemenkénti, másrészt a betegség súlyossága szerinti megosztásban, egymástól elkülönített osztályt hoztak létre. A folyosók lezárásával az osztályok fizikailag is elkülöníthetők. Napközben azonban az osztályok között át lehet járni. A vizsgálat megállapította, hogy a gondozottaknak az egyes egységekben eltérő körülményeket  biztosítottak. A régi rész elavult, annak állagán a folyamatos karbantartás is csak időszakos javulást eredményezhet. Komoly gondot okozott a salétromosodás, különösen a vizes blokkokban. Teljes felújítás nélkül látványos eredmény nem várható. A vizsgálat idején is felújítás volt. Több zuhanyt, fürdőkádat, kerekeskocsival megközelíthető WC-t építettek, valamint a folyosókon kézmosó kagylókat helyeztek el. A folyamatos fűtést és melegvíz-szolgáltatást biztosították.
	Függönyökkel, falvédőkkel, virágokkal, falidíszekkel, képekkel próbálták otthonosabbá tenni az intézményt, ehhez a jó kézügyességű lakók munkáit is felhasználták. A szobákban csak kisebb személyes tárgyak elhelyezésére volt lehetőség. Azokat a szekrényeket, amelyek nem fértek be a szobákba, a folyosókon tárolták. A szekrények többsége zárható. Az otthon fürdőhelyiségeit és a WC-it külön helyiségekben alakították ki. A fürdőkben zuhanyzókat építettek a mozgáskorlátozottak részére is. Betegemelő tette könnyebbé a betegek mozgatását, fürdetését.
	A súlyos állapotú férfi fekvő betegeket ápolják az 50 férőhelyes I. osztályon. A szobák 5 ágyasak, az egy főre jutó élettér 4,66 nm. A tisztálkodást 3 zuhany, illetve 2 kád biztosította, ezen kívül 3 WC állt a rendelkezésükre. A fennjáró női gondozottakat a 60 férőhelyes II. osztályon látták el. A szobák itt is 5 ágyasak. Az egy főre jutó élettér 4,36 nm volt. A tisztálkodást 2 kád biztosította, ezen kívül 4 WC volt. A III. osztályon 60 fennjáró férfi beteget láttak el.  A szobák 2, 4, 5 és 6 ágyasak voltak. Az egy főre jutó élettér átlagosan 4,6 nm volt. A tisztálkodást összesen 4 kád és zuhanyzó biztosította, ezen kívül 4 WC és több piszoár volt. A IV. osztályon 50 súlyos állapotú fekvő női gondozottat ápoltak, 4-6 ágyas szobákban. Az egy főre jutó élettér 5,6 nm volt. A tisztálkodást 2 kád, 3 zuhany biztosította, ezen kívül 2 WC volt. Az osztályon 37 inkontinens, 26 teljes ellátása szoruló gondozott volt. Az osztályokon kialakítottak teakonyhát, külön kezelőt, ami nővérszobaként is működik. A széles folyosók közösségi együttlétekre is szolgálnak. Az V. osztályon vegyesen helyezték el a fennjáró férfi és nő gondozottakat. A féri és a női részleget (30-30 fő) csapóajtó választotta el egymástól. A 6 ágyas szobákban az egy főre jutó élettér 9,33 nm volt. Részlegenként 1-1 kádat, 2-2 zuhanyzót használhattak. Az osztály négy 2 ágyas szobájában házaspárok életek. Az akadálymentes közlekedést a küszöbök kiemelésével, rámpák, kapaszkodók elhelyezésével biztosították.
	Az otthon pszichiátere külön orvosi szobával rendelkezett. A gondozottak azonban nem szívesen jártak oda, ezért az orvos látogatta végig naponta az osztályokat. A belgyógyász-háziorvos a nővérszobaként is funkcionáló kezelőkben rendelt. A fertőző betegek részére - külön vizes blokkal felszerelt - elkülönítő szobát alakítottak ki. Sem a szobákban, sem a mellékhelyiségekben nincs nővérhívó készülék.
	Társalgóként - az épület adottságai miatt - a széles folyósokat használják, ahol a székeket, asztalokat és a televízió készüléket helyezték el.
	Az intézetben 4 foglalkoztató helyiség volt, továbbá egy intimszoba. A lakók az intimszobát bármikor igénybe vehették, csak a kulcsot kellett elkérniük a nővértől.
	Az intézményben két porta működik, ezek közül az egyik csak teher, illetve gépkocsi forgalomra használható.
	Dohányozni csak az erre kijelölt helyen volt szabad, amit a gondozottak be is tartottak. 
	A vizsgálat után a közigazgatási hivatal javasolta az elhasználódott fürdőkádak kicserélését, valamint az I. osztályon a szobaajtók visszahelyezését, Az ajtók levételéről az otthon korábbi pszichiátere döntött, ezért azok hiánya miatt a lakószobákba a folyosóról közvetlenül be lehetett látni. A vizsgálat megállapítása szerint a szobaajtók hiánya miatt az intimitás elemi feltételei hiányoznak és ez a gondozottak emberi méltósághoz fűződő alkotmányos jogával kapcsolatban visszásságot okoz.

Az otthonban biztosított ellátás
	Az otthon 300 személy ellátására alkalmas saját főzőkonyhával rendelkezett. A fennjáró gondozottak a központi étkezőben három turnusban étkeztek, a fekvőbetegek pedig a szobákban. A napi háromszori főétkezést biztosították, az ebéd mindig meleg étel és gyakran a vacsora is. Az étrend összeállítása mind minőségileg, mind mennyiségileg megfelelő volt. Kiegészítő étkezést igény szerint biztosítottak, repetára is lehetőség volt. Kifogás, panasz az étkezéssel kapcsolatban nem volt.
	A gondozottak gyakran kimentek a városba vásárolni. A szociális nővér elkísérte azokat, akik nem akartak egyedül közlekedni, illetve azokat, akik egészségi állapotuk miatt segítségre szorultak. Az otthonban mindennap nyitva tartó büfé működik.
	Az intézménynek saját mosodája van. A ruhákat az osztály, illetve saját ruha esetén a tulajdonosra utaló jelzéssel látták el. Minden osztályon elhelyeztek automata mosógépet. Így a gondozottak maguk is kimoshatták a ruháikat.
	A gondozottak általában saját ruháikat használták. Akinek nem volt, annak biztosították a szükséges ruhaneműt. A tájékoztatás szerint azonban a jogszabályban előírt mennyiségű ruházatot csak a saját ruházattal kiegészítve tudták biztosítani.  A vizsgálat idején hatályban lévő 2/1994. NM rendeletben előírt ruházati cikkekkel való ellátásában megállapított hiányosság a gondozottak szociális biztonsághoz való alkotmányos jogával összefüggésben visszásságot okoz.
	A szükséges tisztálkodószereket az otthon igény szerint biztosította (szappan, WC-papír, sampon, fogkefe, fogkrém). Minden mosdókagyló mellé felszereltek egy folyékony fertőtlenítőszappan-tartót. 
	Az otthon főállású pszichiátere napi 6 órában rendelt, a belgyógyász háziorvos hetente két alkalommal 4 órát. A háziorvost a lakók felkereshették a városi rendelőjében és szükség szerint soron kívül is kijött az otthonba. A vizsgálat megállapítása szerint a minimálisan előírt orvosi jelenlét hiánya a gondozottak lehetővé legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való alkotmányos jogával kapcsolatban visszásságot okozott.
	Egyéb szakorvosi ellátás keretében tüdőszűrést legalább évente, nőgyógyászati és bőrgyógyászati szűrést legalább kétévente végeztek. Szakrendelésre a debreceni szakrendelőbe viszik a gondozottakat.
	A pszichiátriai betegek állapotának az 1993. évi III. tv. által kötelezően előírt két évenként esetékes felülvizsgálata azoknál a betegeknél, akiknél ez 1999-ben volt esedékes, a vizsgálatkor már megtörtént. A vizsgálatok eredményeként 4 személynél javasolták a gondnokság mértékének csökkentését, de a bíróság csak egy esetben mérsékelte a cselekvőképességet kizáró gondnokságot cselekvőképességet korlátozó gondnokságra. A vizsgálat a más otthonba történő áthelyezést, illetve az intézményi jogviszony megszüntetését egyetlen esetben sem javasolta.
	A napi eseményeket osztályonként sorszámozott és hitelesített eseménynaplóban és átadófüzetben tartották nyilván. Az igazgató és az ápolási igazgatóhelyettes minden reggel végigjárták az osztályokat, átnézték az átadófüzetet és szignálták azt. A munkarend három műszakos, az átadófüzetben az egyes műszakok bejegyzését eltérő színű tollal végezték, így jól látható volt, hogy melyik műszakban és kivel volt valamilyen probléma. A bejegyzések az egészségi állapot változását, a rendkívüli gyógyszeradást, a megszokottól eltérő viselkedést, a távollétet és minden, a gondozottal történt fontos eseményt rögzítettek.
	A gyógyszereket és a gyógyászati segédeszközöket az otthon ingyenesen biztosította. A lakók közel fele közgyógyellátásban részesült, ez megkönnyítette mind a gyógyszer, mind a gyógyászati segédeszközök beszerzését. A gyógyszerellátással kapcsolatos feladatokat és a gyógyászati segédeszközök beszerzését. A gyógyszerellátással kapcsolatos feladatokat és a gyógyszerek nyilvántartását gyógyszertári szakasszisztens végzettségű dolgozó látta el.
	Az intézmény valamennyi gondozottja gondnokság alatt állt, többségüknél ez a cselekvőképességet kizáró gondnokságot jelentette. Az otthon a cselekvőképességet korlátozó gondnokság alatt állóktól és a gondnokaiktól egyaránt rendelkezett meghatalmazással a jövedelem felvételére és a pénz kezelésére. A cselekvőképességet kizáró gondnokság alatt álló gondozott jövedelmét a gondnok kezelte és a költőpénzről is ő gondoskodott.
	Minden gondozottnak 3070 Ft összegű koltőpénze volt.  A jövedelemmel nem rendelkező gondozottak költőpénzét az otthon biztosította. A költőpénzről személyeként nyilvántartást vezettek. A pénzt a gondozott kérésére adták ki átvételi elismervénnyel, két tanú jelenlétében. A lakók részére történt vásárlásokról az egyéni nyilvántartás mellett külön elszámolást is vezettek. A szociális nővér által vásárolt árucikkek átvételét a gondozottak aláírásukkal vagy kézjegyükkel, valamint két tanú aláírásával igazolták. Letéti pénzt és értéktárgyat nem kezelt az intézmény.
	A vizsgálatkor 9 olyan betétkönyv volt, amelyet többszöri felszólításra a gondnok évek óta nem vett át. Az otthon a gyámhatóságok segítségével próbálta rendezni ezeknek a betétkönyveknek a sorsát. A vizsgálat megállapítása szerint az, hogy a gondnokság alatt álló gondozott betétkönyvét a gondnokok többszöri felszólítás után sem vették át, a gondozottak tulajdonhoz való alkotmányos jogával összefüggésben visszásságot okoz. 

Gondozás, bánásmód, magatartási szabályok
	A testi gondozás részeként - hetente egy alkalommal - az  ápolók fürdéskor ellenőrizték a betegeket az estlegesen előforduló gombás és egyéb fertőzések kiszűrése érdekében. A gondozottak ezen kívül bármikor használhatták a fürdőszobákat. A fekvőbetegeket naponta - szükség szerint többször is - fürdették. A borotválást és a hajvágást az otthon fodrásza végezte.
	A közigazgatási hivatal vizsgálata, valamint az intézet igazgatójának tájékoztatása szerint, a fegyelemsértés, a magatartási szabályok megsértése esetén (pl. alkoholfogyasztás) semmiféle szankciót, illetve semmiféle kedvezménymegvonást nem alkalmaztak. Nagycsoportos foglalkozásokon meggyőzéssel próbáltak hatni a gondozottakra. A tájékoztatás szerint általában sikerrel.
	Az otthon hálóságyat használt a kóborló betegeknek és a balesetek megelőzése érdekében, de minden esetben csak éjszakára és orvosi javaslatra. Olyan betegeknél, ahol ezt az eszközt gyakorta használták, a gondok hozzájárulását beszerezték és az orvost ezt a kórrajzban rögzítette.
	Az intézet lakói bármikor fogadhattak látogatókat. Eltávozás esetén szándékukat be kellett jelenteni a nővéreknek. Az időben, térben tájékozódni nem tudó gondozottakat - orvosi javaslatra - csak kísérettel engedték ki az intézetből. Az elmúlt években eltűnés nem fordult elő.
	Az otthonban a foglalkoztatást a mentálhigiénés csoport segítségével végezték. A kilenc személyből álló csoportot egyetemi végzettségű csoportvezető irányította. A foglalkozások keretében a gondozottak hímzett terítőket, rongyszőnyegeket, párnahuzatokat készítettek, amelyekkel környezetüket próbálták otthonosabbá tenni. A gondozottak dementálódási folyamatának lassítása érdekében szerveztek képességfejlesztő foglalkozásokat is (írás, olvasás, számolás). A lakók művészeti jellegű foglalkozásokon is részt vehettek, ezeken dísztárgyakat, képeket készíthettek. A foglalkozásokon a gondozottak negyed része vett részt. Az otthon énekkara és tánckara rendszeres műsort adott a lakóknak. Munkaterápiás célú foglalkoztatásként a gondozottak egy része részt vett az épület takarításában, a konyhai, a mosodai és a kerti munkákban. A munka-jutalom összege havonta 500-2000 Ft volt. Szerződéses munkaviszony keretében a gondozottak használaton kívüli villanyórákat szereltek szét (hulladék-kábelmentés). A munkavégzésből származó jövedelmük havonta átlag 800-2000 Ft volt. A közigazgatási hivatal vizsgálata a gondozást, az ápolást azért minősítette magas színvonalúnak, mert a gondozottak, a fekvőbetegek kivételével, a foglalkoztatásban tevékenykedtek. Minden péntek délután hitéleti összejöveteleket tartottak, a református, a római katolikus és a görög katolikus pap rendszeresen eljárt az otthonba.
	Debrecen Megyei Jogú Város Önkormányzatának Közgyűlése az illetékes bizottságra ruházta át az intézményekre vonatkozó szakmai dokumentumok elfogadásának jogát, így a szociális otthonok házirendjének elfogadása  a szociális bizottság feladata volt. A bizottság az otthon házirendjét 1997. május 8-án fogadta el. Azóta a házirend felülvizsgálatára nem került sor. A házirend elkészítésében a lakók nem működtek közre. A házirendet az otthon bejáratánál kifüggesztették és az új lakókkal külön ismertették. A dokumentum a jogszabályi előírás ellenére nem szabályozta a személyes letétben elhelyezhető készpénz havi összegét. A vizsgálat megállapítása szerint az akkor még hatályban lévő 2/1994. NM rendelet előírásai értelmében a házirend említett tartalmi elemének hiánya - figyelemmel a gondozottak törvényes érdekeire - a jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonsághoz való alkotmányos joggal kapcsolatban visszásságot okozott.

Érdekképviselet
	Az előforduló panaszokat osztályonként, ún. nagycsoportos összejöveteleken beszélték meg, amelyeken az osztály ápolói, az igazgató és az orvos is részt vett. Ezeken a megbeszéléseken igyekeztek tisztázni az esetleges konfliktusokat, válaszoltak a gondozottak panaszaira, kérdéseire. A gondozottak panaszaikkal bármikor közvetlenül is fordulhattak az igazgatóhoz. A 9 személyből álló érdekképviseleti fórum évente, illetve szükség szerint ülésezett. Tagjai: 1 a fenntartó képviselője, 5 gondnok, 3 intézmény képviselője.  Az igazgatótól kapott tájékoztatás szerint az érdekképviseleti fórum megalakításakor a tagok közé gondozottakat is megpróbáltak beválasztani. Később ezt azért nem tartották jónak, mert a tagoknak választott gondozottakat nem akarták kitenni annak, hogy társaik számon kérjék az "ítéletekben való közreműködést". A vizsgálatban résztvevők panaszkodó, elégedetlen lakóval nem találkoztak. A vizsgálat megállapítása szerint az érdekképviseleti fórum jogszabályban előírt összetételének hiánya - figyelemmel a gondozottak törvényes érdekeire - a jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonsághoz való alkotmányos joggal össze függésben okoz visszásságot.

Ajánlások-kezdeményezések

	Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. tv. 20.§ (1) bekezdésében biztosított hatáskörömben, a Debrecen Megyei Jogú Város Önkormányzata által fenntartott terápiás ház működésével kapcsolatban megállapított alkotmányos jogokkal összefüggő visszásságok orvoslása érdekében Debrecen Megyei Jogú Város Közgyűlésének a következő ajánlásokat teszem:
	Felkérem, hogy gondoskodjon
	-   az egészségügyi feladatok ellátásához minimálisan szükséges ápolói jelenlét biztosításáról,

	-   a jogszabályban előírt mennyiségű ruházatról
	-   az érdekképviseleti fórum jogszabályi előírásoknak megfelelő összetételéről.
	Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. tv. 21.§ (1) bekezdésében biztosított hatáskörömben, a Debreceni Terápiás Ház működésével összefüggésben megállapított alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásság orvoslása érdekében az intézmény igazgatójának a következő kezdeményezéseket teszem:
	Felkérem, hogy gondoskodjon az I. osztályon a szobaajtók visszahelyezésével az intimitás feltételeinek megteremtéséről.
	Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. tv. 20.§ (1) bekezdésében biztosított hatáskörömben a Debreceni Terápiás Ház működésével kapcsolatban megállapított alkotmányos jogokkal összefüggő visszásság orvoslása érdekében a megyei gyámhivatal vezetőjénél indítványozom, hogy gondoskodjon a 9 betétkönyv sorsának törvényes rendezéséről.

Békés Megyei Önkormányzat Értelmi Fogyatékosok és Pszichiátriai Betegek Otthona
(Mezőkovácsháza)

A vizsgálat időpontja: 1999. június

	Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa felkérte a Békés Megyei Közigazgatási Hivatalt a Mezőkovácsházi Értelmi Fogyatékosok és Pszichiátriai Betegek Otthona működésének felülvizsgálatára. Az országgyűlési biztoshoz érkezett panaszbeadványban ugyanis kifogásolták a betegekkel való bánás módot, az intimitás feltételeinek hiányát, az alacsony gondozói létszámot, a gondozók körében a megfelelő szakképesítés hiányát, a gyógyszerekkel való ellátottságot, a vagyonkezelés gyakorlatát.
	A közigazgatási hivatal szakmai felülvizsgálatára 1999. június 4-én került sor. Az országgyűlési biztos alábbi összefoglaló jelentése a közigazgatási hivatal vizsgálatának ténymegállapításain, észrevételein, valamint az otthon igazgatójától kapott tájékoztatáson alapul. A hivatal szakmai vizsgálatán részt vettek a Békés Megyei Közgyűlés Intézményfelügyeleti Osztályának, a Békés Megyei Közigazgatási Hivatal Hatósági és Igazgatási Főosztályának, az ÁNTSZ Mezőkovácsházi Intézetének, a Nagyszénási Szociális Otthon Módszertani Csoportjának munkatársai, valamint a megyei pszichiáter szakfőorvos és szakfelügyelő főorvos.

Az intézmény általános jellemzői
	Az intézmény fenntartója és alapítója Békés Megye Önkormányzatának Közgyűlése. Az otthon alaptevékenységébe a pszichiátriai és szenvedélybetegek, a fogyatékosok, az időskorúak ápolás-gondozása tartozik. Az otthonban olyan súlyos és középsúlyos értelmi, vagy halmozottan fogyatékos betegeket látnak el, akik nem, vagy csak részben oktathatók, és gondozásukra csak intézményi keretek között van lehetőség. Indokolt esetben az intézményben enyhe értelmi fogyatékos is elhelyezhető. Az otthon ellátást biztosít azoknak a betegeknek is, akik számottevő pszichiátriai kezelést nem igényelnek, nem veszélyeztető állapotúak, de önálló életvitelre nem képesek, állandó intézeti gondoskodást igényelnek. Az intézet medgyesegyházi telephelyén idősek otthona működik.
	Az intézmény 1999. december 31-ig szóló, ideiglenes működési engedéllyel rendelkezett. A határozott időre szóló működési engedély indoka az, hogy a 2/1994. NM rendeletben előírt minimális szakképzett személyzettel nem rendelkeztek. Az engedélyezett férőhelyek száma 150, ebből 60 értelmi fogyatékos és 90 pszichiátriai beteg. A vizsgálat időpontjában az otthonban 48 értelmi fogyatékost és 102 pszichiátriai beteget ápoltak.
	A vizsgálat időpontjában az otthonban a dolgozók létszáma 65 volt, ebből 31 ápoló, 18-an pedig ideg-elme ápolói szakképzettséggel rendelkeztek. Az intézetvezető az Orvostovábbképző Intézet Egészségügyi Karán, Intézetvezető-képző Szakon végzett, a vezető főápoló középfokú végzettségű, vezetési ismereteket nyújtó felsőfokú tanfolyamot végzett. A gondozási feladatokat még 8 egészségügyi ápoló (4 felnőtt szakápoló, 2 elmeápoló, 2 asszisztens), 5 mentálhigiénés szakember, 2 gyógypedagógiai asszisztens, 1 szociális munkás, 1 munkavezető és 1 államigazgatási főiskolai végzettséggel rendelkező alkalmazott látta el. Egészségügyi továbbképzésben öten vettek részt. Gyógytornász, dietetikus nem volt az otthonban. "A Szociális és Családügyi Minisztérium által indított létszámfeltöltési program végrehajtása keretében az intézményben a szakképesítési előírások teljesítése folyamatban van" - jelezte a vizsgálatot végző. A minimálisan előírt szakképzett ápolószemélyzet intézményben tapasztalt hiánya a gondozottak lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez, valamint a szociális biztonsághoz fűződő alkotmányos jogával összefüggésben visszásságot okoz.
	A fenntartó az intézményi térítési díjat 1999 évben 17.000 Ft összegben állapította meg. Ilyen összegű személyi térítés díjat 115 gondozott fizet. 43 esetben ennél alacsonyabb összegű személyi térítési díjat állapítottak meg.  Személyi térítési díj fizetési kötelezettségről a fenntartó írásban értesítette a gondozottat, a gondnokot és az intézményt. 8 esetben a térítési díj kötelezettségét a gondozott készpénzvagyonára terhelték. A gondnokság alatt álló gondozottak készpénzét a gondnok által kezelt, gyámi fenntartású betétkönyvekben helyezték el.
	Az intézmény a gondozottak után kapott állami normatívából, a személyi térítési díjakból, pályázati pénzekből és étkeztetésből származó bevételből gazdálkodott. Saját felhasználásra sertéseket tenyésztettek és mezőgazdasági tevékenységet folytattak.

Az intézményi jogviszony keletkezése
	Az otthon ellátási területe Békés megyére terjed ki. Az intézménybe a gondozottak az állandó lakóhelyük szerint illetékes települési önkormányzat képviselő-testületének beutaló határozatával érkeztek. A beutalási rendet - a sürgősségi beutaltakra figyelemmel - betartották, a várakozókról nyilvántartást vezettek. Az otthon előgondozást nem végzett. A vizsgálat idején hatályban lévő 2/1994. NM rendeletben rögzített előgondozási kötelezettség elmulasztása a gondozottak szociális biztonsághoz való alkotmányos jogával összefüggésben visszásságot okozott.
	Az újonnan felvett beteg 3 hónapig fokozott megfigyelés alatt állt. Az új gondozottat már a beköltözéskor próbálták bevonni a foglalkoztatásba, különböző feladatokat bíztak rá. Amennyiben jól beilleszkedett a közösségbe, a fokozott mértékű megfigyelést megszüntették. A gondozottak elhelyezésénél arra figyeltek, hogy az új lakó a szobában legalább egy személlyel zavartalanul tudjon kommunikálni.

Az ellátás tárgyi feltételei
	Az otthon jelenlegi környezetében 1997 óta működik. Az intézmény a városon kívül, attól mintegy 5 km távolságra van. Távolsági buszjárat (Mezőkovácsháza-Battonya) igénybevételével közelíthető meg, a buszmegálló az otthontól kb. 6-700 méterre, a bekötőútnál található.
	Az otthon környezete rendezett, az utak jó állapotban vannak, fákkal beültetett park, gyümölcsös és 4 hektár termőföld veszi körül.
	Az otthonban két gondozási egységet alakítottak ki, a 75 személyes női, illetve 75 férfi elhelyezésére alkalmas részleget, a gondozási egységenként maximálisan meghatározott 50 személy helyett.  Az otthonban az ellátási formák elkülönítése nem történt meg, ami a gondozottak lehető legnagyobb testi és lelki egészséghez, valamint a szociális biztonsághoz való jogával kapcsolatban alkotmányos visszásságot okoz. 
	A tetőtér beépítéses épületben gondozási egységenként 17-17 három ágyas és 6-6 két ágyas lakószobát alakítottak ki. A 2-3 ágyas szobák kb. 20 nm alapterületűek, amelyekhez a vizsgálatkor üzemképes állapotú fürdőszoba is tartozott. A vizsgálat idején a 48 szoba festése folyt. Nővérhívó készülékek a lakószobákban és a mellékhelyiségekben is működőképes állapotban voltak.
	A földszinten két megfelelő felszerelésű nővérszobát alakítottak ki. Az orvosi szobát EKG készülékkel és vérnyomásmérővel szerelték fel. A fertőzőbetegek részére kialakítottak egy külön vizesblokkal ellátott elkülönítőt.
	Az otthonban gondozási egységenként 7-7 betegszoba van. Az intézet igazgatójától kapott tájékoztatás szerint a 2x3 ágyas, egy légterű szobákban (kb. 2x20 nm) a fekvőbetegeket, illetve azokat helyezték el, akik teljes ellátásra, gondozásra szorultak. A szobákhoz itt is tartozott vizes blokk. A betegszobákhoz tartozó fürdőszobákban kialakítottak egy-egy ágytálmosót. A házaspárokat 2 ágyas szobákban helyezték el. A gondozottak részére a jogszabályban minimálisan előírt 6-8 nm nagyságú területet biztosították. Minden gondozottnak zárható szekrénye volt. A férfi részlegen 15 WC-t és 12 tusolót, női részlegen 15 WC-t és 13 tusolót alakítottak ki, a jogszabályi előírásoknak megfelelően. A vizes blokkok mesterséges szellőzését elszívó ventillátorral oldották meg.
	Az otthonban két társalgót alakítottak ki, az egyik kb. 45 nm alapterületű, a másik az ebédlőnek egy elkülönített része. A lakóknak itt nyílik lehetőségük a közös beszélgetésekre és a látogatók fogadására is.
	Az otthonban két foglalkoztató (összalapterület 90 nm) és három munkaterápiás szoba (összalapterület 175 nm) van. Mindenki által - általában délutáni időszakban - igénybe vehető intimszoba állt a lakók rendelkezésére. A kulcsot az ápolóktól kellett elkérni. A szobákban és a mellékhelyiségekben kapaszkodókat szereltek fel. A folyamatos fűtés és melegvíz-szolgáltatást biztosították. A korábbi derítő helyett a szennyvíz elvezetése közcsatornába történik. A hulladék a kommunális szeméttelepre kerül, a veszélyes hulladékot (pl. injekciós tű) a SAPEX szerződéskötés szerint elszállította.
	Dohányzásra kijelölték a beüvegezett teraszrészt, így a dohányzás nem zavarta a nemdohányzó lakókat.
	Az otthonban portaszolgálat nem működik, nincs olyan biztonsági rendszer, amely alkalmas a bejelentés nélkül távozó betegek észlelésére. A vizsgálat megállapítása szerint portaszolgálat, vagy más ellenőrző rendszer kialakításának elmulasztása veszélyezteti az otthon lakóinak életét és testi épségét, és a gondozottak lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való alkotmányos jogával összefüggésben visszásságot okoz. 

Az otthonban biztosított ellátás
	Az otthon saját főzőkonyhája napi háromszori főétkezést biztosított, amelyet a fennjáró lakók az ebédlőben, a fekvő gondozottak a lakószobákban elhelyezett etetőasztaloknál fogyaszthattak el. Az ebéd minden alkalommal meleg étel volt és hetente több alkalommal a vacsora is. Kiegészítő étkezést napi 2-3 alkalommal biztosítottak. Diétás étrendet állítottak össze az epebetegek és a cukorbetegek részére. Az ételosztást az ápolók védőruhában végezték. Az étlap összeállításakor figyelembe vették a gondozottak kívánságait is. Az otthon büféjében - minden nap 530-tól 800-ig, illetve költőpénz elszámolás esetén hétfőn délután- a gondozottak megvehették az alapvető élelmiszereket, tisztálkodási cikkeket. Egyéni igény szerint meghozatták a különlegesebb árucikkeket is. A büfében az alkohol árusítása tilos volt. A büfén kívül a legközelebbi vásárlási lehetőség a városban van.
	Az intézmény mosodájában tisztítják a gondozottak ruháit, textíliáit. Csütörtökön volt lehetőség egyéni mosásra azoknak a gondozottaknak, akik ezt igényelték, illetve képesek voltak rá. A ruhák javítását szabó végezte. A ruhákat névvel ellátott hímzéssel, illetve kimoshatatlan textilfilccel jelölték meg. Azonban a lakók egymás között gyakran cserélgették ruháikat, ezért mosás után a ruhák útja gyakran ellenőrizhetetlen volt.
	Az otthon biztosította a megfelelő minőségű és mennyiségű, az évszaknak megfelelő ruházatot, fehérneműt, cipőt  azoknak, akik saját ruházattal nem rendelkeztek. A terápiás munkavégzéshez az otthon védőruhát adott.
	A szükséges tisztálkodószereket szintén az otthon biztosította. Az igazgatótól kapott tájékoztatás szerint ezeket egyéni igény alapján a gondozott is megvásárolhatta.
	Az egészségügyi alapellátást a város egyik háziorvosa végzi, napi 1 órában. A pszichés állapot kontrollját a havonta 2 alkalommal 5 órában rendelő pszichiáter szakorvos végezte. A vizsgálat idején hatályban lévő 2/1994. NM rendeletben minimálisan előírt orvosi jelenlét hiánya a gondozottak lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való alkotmányos jogával kapcsolatban visszásságot okozott. 
	Az egyéb szakorvosi ellátás keretében évente labor vizsgálatot, nőgyógyászati szűrést, tüdőszűrést, időnként bőrgyógyászati szűrést végeznek. A fogászati szűrés helyben történt, szükség esetén a betegeket berendelték a fogászatra. Belgyógyászati és sebészeti szakrendelésre Mezőkovácsházára, egyéb szakrendelésre Gyulára jártak.
	A gondozottak adatainak adminisztrációja kartonon történik, az összes dokumentumot személyre szóló dossziéban tartották nyilván. A személyi anyagot a foglalkoztatási csoport vezetője kezelte és az irodájában elhelyezett zárható lemezszekrényben tárolta. A személyi anyagba az intézményvezető és a főnővérek tekinthettek még be. Más gondozó csak az intézetvezető engedélyével nézhette meg az adatokat.
	A gyógyszereket az otthon ingyenesen biztosította. A betegek gyógyszerelését a nővérek végezték, a gyógyszereket a kezelési lapon rögzítették. A betegek vásárolt gyógyszert nem szedhettek, nem is tarthattak maguknál. A gyógyszereket zárható gyógyszer-szekrényben tárolták.
	A napi eseményeket műszakonként sorszámozott eseménynaplóban rögzítették. Sorszámozott volt az orvosi vizitfüzet és a gyógyszerelő füzet is. Az ápolás ellenőrzését naponta a vezető főnővér végezte. A műszak átadása és átvétele szóban és írásban történt.
	A betegek állapotának utolsó felülvizsgálatára 1999. június 4-én, a közigazgatási hivatal vizsgálatával egy időben került sor.  A szakbizottság megvizsgálta a gondozottak intézetben történő további ellátásának szükségességét, a más intézetbe történő áthelyezés indokoltságát, a gondnoksági viszonyokat (a korlátozás szintjének felülvizsgálatát, a gondnokok értékelését), gyógyszeres terápia felülvizsgálatát és áttekintette a hivatalos iratokat is. A szakbizottság szerint az ő vizsgálatuk idején az otthonban összesen 150 beteg állt gondozás alatt. A pszichiátriai és fogyatékos betegek külön lakrészbe történő elhelyezése nem történt meg. Az otthonban 48 fogyatékos gondozottat ápoltak, akik közül 26 cselekvőképességet korlátozó, és cselekvőképességet kizáró gondnokság alatt állt, 2 gondozott nem állt gondnokság alatt. A vizsgálat több gondozottnál a pszichiátriai betegek otthonába történő áthelyezést, más esetben pedig a gondnok tevékenységének, illetve személyének felülvizsgálatát javasolta. Az otthonban 102 pszichiátriai beteget ápoltak. 73 cselekvőképességet korlátozó, 25 cselekvőképességet kizáró gondnokság alatt állt. 4 gondozott esetében állapították meg a gondnoksági fokozat tisztázásának szükségességét. Több gondozottnak a pszichiátriai betegek otthonába szóló beutaló határozata hiányzott. Voltak olyan gondozottak is, akik időskorúak szociális otthonába szóló beutaló határozattal rendelkeztek, de a bizottság fogyatékos betegek otthonába történő áthelyezésüket javasolta. A bizottság több pszichiátriai beteg fogyatékos otthoni áthelyezését javasolta. A gondozottak szociális biztonsághoz való alkotmányos jogával összefüggésben visszásságot okoz, ha pszichiátriai otthonba történő elhelyezésük esetén az illetékes szerv beutaló határozata hiányzik.  
	Figyelemmel az országgyűlési biztoshoz érkezett panaszbeadványra, rögzítem a bizottság orvos szakértői megállapítását, amely szerint szükség van a beállított pszichopharmakonok módosítására, más korszerűbb, kevesebb mellékhatással rendelkező készítmények alkalmazására. Meg kell szüntetni a polipragmáziát, fokozatosan le kell építeni a nagy dózisú benzodiaepinek, antihisztaminok alkalmazását.
	A személyi térítési díjak megállapítása az 1993. évi III. tv. és a fenntartó határozataiban előírtak szerint történt.  A tájékoztatás szerint 3.070 Ft összegű költőpénzét minden jogosult havonta megkapta.  A zsebpénz felhasználásához, a vásárlásokhoz a gondozott kérésére segítséget nyújtottak. A pénztári nyilvántartások kezelése szabályszerű volt. A költőpénzt hetente egy alkalommal fizették. A kifizetésnél jelenlévő ápoló tanúként aláírásával igazolta az átvételt. A letéti pénzek kezeléséről a gondozottakat tájékoztatták. A letétbe helyezett összeget a pénztárban vagy betétkönyvben helyezték el. A név szerint vezetett letéti ívek jól ellenőrizhetőek, adataik valóságosak voltak. A betétkönyveket, és az azokban elhelyezett pénzösszegeket nyilvántartották és ellenőrizték. A pénzfelhasználást számlákkal  és más bizonylatokkal dokumentálták.

Gondozás, bánásmód, magatartási szabályok
	A testi gondozás keretében a zuhanyozás minden este kötelező. Hetente egy alkalommal az ápolók ellenőrzik a betegeket, kiszűrik az esetlegesen előforduló gombás és egyéb fertőzéseket. A fodrászati alapszolgáltatásba tartozó hajvágást, hajmosást az otthon alkalmazásában álló fodrász havonta egy alkalommal ingyenesen végezte. Az alapszolgáltatáson kívüli ellátásért - dauer, festés - a lakóknak fizetni kellett.
	A tájékoztatás szerint a fegyelemsértő gondozott (pl. alkoholfogyasztás) ügyét a lakógyűlés elé terjesztették. A lakógyűlés olyan kedvezménymegvonást alkalmazhatott, miszerint a gondozott meghatározott ideig csak ápolói felügyelettel hagyhatta el az otthont. Az 1993. évi III. tv. szerint a jogosult távozása csak akkor tagadható meg, ha kezelőorvosának szakvéleménye - önmagát vagy másokat veszélyeztető egészségi állapot miatt - az eltávozást 
nem javasolja. A vizsgálat megállapítása szerint a magatartási szabályok megszegésének ténye, például az alkoholfogyasztás, nem jelenti azt, hogy az érintett folyamatosan önmagát vagy másokat veszélyeztető állapotba kerülne. Az otthonnak az a gyakorlata, amely szerint a kimenő-korlátozást büntetésként és nem az egészségi állapotra tekintettel, továbbá orvosi szakvélemény hiányában alkalmazták, a gondozottak szabad mozgáshoz, a tartózkodási hely szabad megválasztásához fűződő alkotmányos jogával kapcsolatban visszásságot okozott.
	A gondozottakkal való bánásmódot, a kapcsolattartást megfelelőnek ítélték a vizsgálók. A gondozottak nem panaszkodtak az ápolókra, külsérelmi nyomokat a betegeken nem találtak. Az ápolók megfelelő hangnemet használtak a gondozottakkal. Az otthon öt hálósággal rendelkezik, amelyeket a legsúlyosabb - a saját és más testi épségét veszélyeztető - állapotú betegeknél alkalmaztak. (Például súlyos alzheimerkóros gondozottaknál huzamosabb ideig is használták.) Volt az otthonban olyan beteg, aki kifejezetten kérte, hogy ilyen ágyban helyezzék el. Aki alkoholfogyasztás miatt került önmagára is veszélyes állapotba, azt is hálóságyba tették addig, amíg az alkohol hatása elmúlt. Ezekben az esetekben a hálóságy alkalmazását a háziorvos rendelte és azt az eseménynaplóban dokumentálták.
	A foglalkoztatást éves,  havi, heti és napi leosztásban tervezték, és a tevékenységeket is ennek megfelelően szervezték. (Például reggeli torna, kiscsoportos foglalkozások, kézimunka, bábkészítés, színházlátogatás.) A foglalkozásokon történteket dokumentálták. A gondozottak fizikai állapotának megfelelő munkaterápia is folyt az intézetben (konyhai, mosodai munka, takarítás, sertéstartás, kertészkedés), ezért havonta 500-4000 Ft összegű terápiás jutalmat fizettek. 51 gondozottat seprűkészítőként 4-6 órás munkaidőben az ERFO Kereskedelmi és Szolgáltató Kft. szerződéssel foglalkoztatott. Munkájukért a gondozottak havonta átlag 10.000-14.000 Ft jövedelemben részesültek.
	A mentálhigiénés csoport feladata a gondozottak családi, társadalmi és egymás közti kapcsolatainak formálása, valamint az egyéni és csoportos foglalkozások szervezése. A gondozottakat képességüknek és érdeklődésüknek megfelelően vonták be a foglalkoztatásba. A gondnokokat, hozzátartozókat meghívták a rendezvényekre, ünnepekre. A gondozottak látogatókat naponta 8 és 16 óra között, az erre kijelölt helyeken fogadhattak. Ezen kívül csak sürgős esetekben fogadhattak látogatót. A látogatókról nyilvántartást vezettek, a gondnokok éves munkája értékelésének érdekében.
	A házirend tartalma megfelelt a jogszabályi előírásoknak. Azt, az otthonban mindenki által hozzáférhető módon, a gondozási részlegben kifüggesztették. A fenntartó által jóváhagyott hatályos házirend 1997. szeptember 15 óta volt érvényes. 

Érdekképviselet
	Az otthonban havonta lakógyűlést tartottak, amelyről emlékeztető készült, és az ott felvetett panaszokra az intézetvezető 8  napon belül írásban válaszolt. Beteg önkormányzat is működött, amelyben 5 gondozott képviselete a lakók érdekeit. Közreműködtek a munkaterápiás jutalmak szétosztásánál, valamint az élelmezéssel kapcsolatban is képviselték a lakók érdekeit. Az érdekképviseleti fórum 1997 szeptemberében alakult, a fórumon történteket dokumentálták. Az érdekképviseleti fórum összejövetelein csak a gondnokok és a dolgozók, valamint az igazgató vehet részt. A fenntartó képviseletének nem volt dokumentált nyoma. Az érdekképviseleti fórum jogszabályban előírt összetételének hiánya - figyelemmel a gondozottak, hozzátartozóik, valamint az intézmény dolgozóinak törvényes 
érdekeire is - a jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonsághoz való alkotmányos joggal összefüggésben visszásságot okoz.	 

Ajánlások-kezdeményezések	

	Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. tv. 20.§ (1) bekezdésében biztosított hatáskörömben, a Békés Megyei Önkormányzat által fenntartott Mezőkovácsházi Pszichiátriai Betegek és Értelmi Fogyatékosok Otthonának működésével kapcsolatban megállapított alkotmányos jogokkal összefüggő visszásság orvoslása érdekében a Békés Megyei Önkormányzat Közgyűlésének a következő ajánlásokat teszem:
	Felkérem, hogy gondoskodjon
	-   az egészségügyi feladatok ellátásához minimálisan szükséges ápolói jelenlét biztosításáról,
	-   az érdekképviseleti fórum jogszabályi előírásainak megfelelő működtetéséről,
	-   az otthon portaszolgálatának megszervezéséről, vagy olyan ellenőrző, biztonsági rendszer kiépítéséről, amely az otthon zavartalan működésének biztosítása mellett alkalmas a betegek bejelentés nélküli eltávozásának ellenőrzésére.
	Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. tv. 21.§ (1) bekezdésében biztosított hatáskörömben, a Mezőkovácsházi Pszichiátriai Betegek és Értelmi Fogyatékosok Otthonának működésével kapcsolatban megállapított alkotmányos jogokkal összefüggő visszásság orvoslása érdekében az igazgatónak ajánlom, hogy gondoskodjon 
	-   az otthonba történő felvételkor a beutaló határozatokról és azok megőrzéséről,
	-   az eseti orvosi szakvélemény hiányában, büntetésként alkalmazott kimenőmegvonás gyakorlatának megszüntetéséről,
	-   az ellátási formák elkülönítéséről.

Fővárosi Önkormányzat Szentgotthárdi Pszichiátriai Betegek Otthona
(Szentgotthárd)

A vizsgálat időpontja: 1999. május-június

	Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa felkérte a Vas Megyei Közigazgatási Hivatalt az illetékességi területén lévő fővárosi fenntartású Szentgotthárdi Pszichiátriai Betegek Otthona működésének felülvizsgálatára. Az országgyűlési biztoshoz érkezett panaszbeadványban kifogásolták az otthonban a betegekkel való bánásmódot, a büntetések alkalmazását, a vagyonkezelés gyakorlatát, valamint a betegek állapotának és gyógyszerelésének felülvizsgálata hiányát.
	Az országgyűlési biztos összefoglaló jelentése a Vas Megyei Közigazgatási Hivatal ténymegállapításain és észrevételein, valamint az intézmény igazgatójától kapott tájékoztatásul alapul.

Az intézmény általános jellemzői
	Az intézmény alapítója és fenntartója a fővárosi önkormányzat. Az otthon alaptevékenysége: pszichiátriai és szenvedélybetegek otthont nyújtó ellátása. Az otthonban a nem veszélyeztető állapotú pszichiátriai betegek ápolását, gondozását végzik, akik önálló életvitelre nem képesek. Az intézmény 1999. december 31-ig szóló működési engedéllyel rendelkezik, aminek az az oka, hogy a működést ellenőrző szerv az engedélyezési eljárás során azt állapította meg, hogy a jogszabályban minimálisan előírt gondozói létszám hiányzik, annak csak 56 %-a volt biztosítva. Az otthon a tevékenységét a Szentgotthárd, Hunyadi u . 29.sz. alatt lévő székhelyén és a Szentgotthárd, Május 1. u. 19.sz. alatti telephelyén látja el. Az országgyűlési biztos vizsgálata a székhelyen végzett ápolói-gondozói tevékenységet ellátó otthon működésének vizsgálatára terjedt ki.
	Az egész intézetet 1983-1992 között felújították. A férőhelyek száma ekkor emelkedett 720 főre. Az otthonban a vizsgálat idején 720 pszichiátriai betegeket ápoltak.  A lakók átlagéletkora a nőknél 59 év, a férfiaknál 53 év. 
	A közigazgatási hivatal megállapítása szerint az ápolói-gondozói feladatokat 124 dolgozó látta el, ez a jogszabályban előírt létszám 85,8 százaléka. A gondozottakkal közvetlenül foglalkozók 79,8 százaléka szakképzett. A mentálhigiénés csoport szakmai létszám követelménye a jogszabály szerint 22 személy, ezzel szemben a betöltött létszám 11, ami az előírt létszám 50 százaléka. A csoport dolgozói a szakképesítés követelményeinek megfelelnek. A létszámhiányból eredően a mentálhigiénés csoportban tapasztalt minimálisan előírt szakképzett ápolószemélyzet hiánya a gondozottak lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez, valamint a szociális biztonsághoz fűződő alkotmányos jogaival összefüggésben okoz visszásságot.
	Az otthon igazgatójának tájékoztatása szerint az otthonban a gondozottak döntő többsége - 3 személy kivételével - cselekvőképességet kizáró, illetve korlátozó gondokság hatálya alatt állt. Néhányan eseti, illetve ideiglenes gondnokság hatálya alatt vannak.
	Az otthonban 50 mozgáskorlátozottat ápoltak, közülük 15 kerekeskocsival, a többiek járókerettel, bottal közlekedtek, illetve művégtagot, ortopéd cipőt használtak.
	Az intézményi térítési díjat a fenntartó rendelettel évente egy alkalommal állapította meg. Az 1999. évre megállapított intézményi térítési díj összege 19.500 Ft volt. 232 személy esetében került sor az intézményi térítési díj összegénél alacsonyabb összegű személyi térítési díj megállapítására.  Az intézmény vezetője a lakók részére a személyi térítési díjról és annak felülvizsgálatáról "Értesítést" adott ki. Négy személynél a térítési díj fizetési kötelezettséget a készpénzvagyonra terhelték és a gondnokság alatt állóknál a gondozott készpénzét gyámi fenntartású betétkönyvekben tartották, amelyeket minden esetben a gondnok kezelt. Négy gondozottnál a térítési díj fedezetéül szolgáló ingatlant jelzáloggal terhelték meg.  Az otthon 22 gondozottat ingyenes ellátásban részesített. Az intézmény a gondozottak után járó állami normatívából, a személyi térítési díjakból, pályázati pénzekből, vendégétkeztetésből, mosodai szolgáltatásból származó bevételekből gazdálkodott.

Az intézményi jogviszony keletkezése
	Az otthon kizárólag fővárosi beutaltak gondozását végzi. A gondozottak a kerületi önkormányzatok beutaló határozatával érkeznek az intézménybe. A várakozók száma a közigazgatási hivatal vizsgálatának időpontjában 126 volt. A várakozási idő kb. két és fél év volt.
	Az otthon a hosszú várakozási időre, valamint a személyi és anyagi feltételekre való tekintettel, előgondozást nem végzett. Az előgondozás a 2000. évi szakmai programban már szerepelt. A vizsgálat megállapítása szerint a vizsgálat idején hatályban lévő 2/1994. NM rendeletben rögzített előgondozási kötelezettség hiánya a gondozottak szociális biztonsághoz való alkotmányos jogával összefüggésben visszásságot okozott.
	Az intézményi elhelyezés során a gondozott arra vonatkozó kérését, hogy az osztályon belül melyik szobában szeretni lakni, igyekeztek figyelembe venni. Azt, hogy a gondozottat melyik osztályra helyezik el, a személyre szóló gondozási és rehabilitációs terv alapján döntötték el. Mivel az intézmény 100 százalékos kihasználtsággal működött, az új lakó számára ritkán tudtak az elhelyezési lehetőségek között választást felajánlani.

Az ellátás tárgyi feltételei
	Az intézmény Szentgotthárd belterületén, a vasútállomástól, illetve buszpályaudvartól kb. 300-400 méterre található. Az otthon 1952-ben kezdte meg működését a századfordulón épült egykori dohánygyár épületében. Az intézmény külső környezete rendezett, tiszta. Az épületeket nagy udvar, park veszi körül, ahol pihenőket, padokat helyeztek el. A parkosított területen sportpályát, játéktereket, szalonnasütőket alakítottak ki. Az otthonban a folyamatos fűtést és melegvíz-szolgáltatást biztosítják.
	A gondozottakat két külön álló épületben, hat osztályon helyezték el. A fszt. "A" osztályon 60 férfit, az I. em. "A" osztályon 140 nőt, a II. em. "A" osztályon 140 férfit, a fszt. "C" osztályon 76 nőt, az I. em. "B" osztályon 152 (vegyes osztály, 74-78 fő nő-férfi), a II. em. "B-C" osztályon 152 (vegyes osztály, 74-78 fő nő-férfi) gondozottat ápoltak.  Egyes gondozási egységek létszáma 200 %-kal nagyobb a jogszabályban előírt létszámnál.
	A gondozottakat 2-10 ágyas szobákban helyezték el. A 122 lakószoba össz-alapterülete 4752 nm, egy lakóra átlagosan 6,6 nm lakótér jut. Az otthonban lehetőség volt a házastársak, az élettársak külön elhelyezésére. A vizsgálat szerint a szobákban minden gondozott részére biztosították a zárható szekrényt, a bútorok jó állapotban voltak, fekvőhelyként heverőket és vaságyakat használtak, és a berendezési tárgyak megfeleltek az ellátott korcsoport igényeinek. 20 fürdőszobában 41 zuhanyzó és 26 kád volt. 356 férfi gondozottra 33 WC, 364 nő gondozottra 29 WC jutott. A lakók rendelkezésére álló zuhanyzók, kádak, a WC-k száma nem érte el a jogszabályban minimumként előírt számot.
	Az otthonban külön vizesblokkal ellátott elkülönítőket alakítottak ki a fertőző betegek részére. A megfigyelő szobában átmenetileg, kizárólag orvosi javaslatra azokat a betegeket helyezték el, akik alkohol vagy drog hatása alatt önmagukat, vagy másokat veszélyeztető állapotban voltak. A betegszobában az újonnan felvett személyeket helyezték el addig, amíg elvégezték a szükséges vizsgálatokat. Ide kerülnek az osztályokról azok a gondozottak is, akik fokozott orvosi ellátást igényelnek. A vizsgálat időpontjában napi rendszeres vizit és szakápolói felügyelet volt.
	A gondozottak közösségi együttlétére 1 könyvtár (28,5 nm), 12 társalgó (össz-alapterület 510 nm), 9 foglalkoztató (össz-alapterület 317 nm), 1 tornaterem (38 nm), 1 kultúrterem (220 nm) szolgált.
	A lakók rendelkezésére egy intimszoba állt, amit bármikor igénybe vehettek. A kulcsot a nővértől kellett elkérni.
	Az otthon két épületében 2-2 lift van, amelyek betegszállításra és tolókocsis közlekedésre egyaránt alkalmasak. A lifteket a lakók bármikor igénybe vehették. Az akadálymentes közlekedés feltételeit azonban teljes körűen nem biztosították; kapaszkodókat, a mozgást segítő korlátokat csak a folyosók egy részén szerelték fel. A küszöbök helyén rámpák voltak a kerekeskocsival közlekedők mozgásának segítésére. A teljes akadálymentes közlekedés hiánya  az építészeti megoldást nem igénylő kapaszkodók, a mozgást segítő korlátok felszerelésének elmulasztása a gondozottak szabad mozgáshoz való alkotmányos jogával összefüggésben visszásságot okoz.
	A gondozási egységenként kialakított teakonyhák ételmelegítésre, illetve egyéni főzésre a lakók rendelkezésére álltak. Az otthonban dohányozni csak az erre a célra kijelölt helyiségekben lehetett. Az otthonban folyamatos portaszolgálat működött. A közelmúltban elkóborlás nem fordult elő.

Az otthonban biztosított ellátás
	Az otthon saját főzőkonyhája napi háromszori főétkezést biztosít, amelyet a fennjáró betegek az ebédlőben, a fekvő gondozottak a lakószobákban fogyaszthatnak el. Az ebéd minden alkalommal meleg, a vacsora hitel étel volt. Orvosi előírásra diétás étrendet állítottak össze. Az otthon büféjében az alapvető élelmiszerek, tisztálkodószerek minden nap megvásárolhatók voltak.
	Az otthon saját mosodája biztosított a textíliák, a ruhák piperemosását. Egyéb ruházatot, textíliát ruhatisztítóban tisztíttatják. A ruhák vasalásáról, javításáról az otthon gondoskodott. A tájékoztatás szerint a gyakorlat az, ha a gondozott az intézeti ruhát a mosodába adja le, akkor általában nem a leadottat kapja vissza. Azonban, ha szeretné, akkor az intézeti ruhát sajátjaként kezelje, azt a többi személyes ruhájával együtt az osztályokon található mosógépekkel tisztítják.
	Ruhával, textíliával való ellátás keretében az otthon biztosította a jogszabályban előírt mennyiségű ruházatot azoknak, akik ezzel nem rendelkeztek. Az otthonokban rendelkezésre állt a jogszabályban előírt mennyiségű tisztálkodást segítő textília és ágynemű is. A szükséges tisztálkodószerekről is az otthon gondoskodott a szükség szerint. (Havonta legalább 2 db szappant, 1 db. fogkrémet, 150 ml sampont, 4 tekercs WC-papírt adtak.)
	Az egészségügyi ellátást a vizsgálat időpontjában 3 orvos - 1 általános orvos, 1 pszichiáter, 1 üzemorvos - teljes munkaidős státuszban végezte. Az igazgató tájékoztatása szerint az ő rendelési idejük nem meghatározott, a lakók számára munkaidőben bármikor elérhetők. A pszichiáter szakorvos feladata a gyógyszerelés, a pszichiátriai osztályra való utalás, betegszobai részlegen a napi vizit megtartása, a nagy és a kiscsoportos foglalkozásokon a kulturális és a sporteseményeken megfigyelőkénti részvétel. A gondozási részleggel naponta, a reggeli órákban konzultációt tart, ez az aktuális napi feladatok megbeszélését jelenti. Az otthon részmunkaidős orvosokat is alkalmaz: 1 általános orvost napi 4 órában, 1 tüdőgyógyász szakorvost napi 4 órában, valamint 1 háziorvost napi 1 órában. További részmunkaidős orvosokat is alkalmaznak konzulens szakorvosi minőségben: szemész-, belgyógyász-, ortopéd-, fül-orr-gégész-, onko-radiológus-, epileptológus-, neuro-pszichiáter-, bőrgyógyász-, nőgyógyász-, fogorvos-, sebész szakorvost. Az intézményben a folyamatos orvosi ellátást készenléti ügyelettel biztosították, amit az intézmény orvosai láttak el úgy, hogy telefonon munkaidőn kívül bármikor elérhetőek voltak. Az intézet orvosai, a főnővérek és a mentálhigiénés csoport egy tagja minden osztályon naponta nagyvizitet tartottak. Az intézményben 4 - a szociális intézményekhez viszonyítottan - korszerűnek számító felszereltségű és műszerezettségű orvosi rendelő van.
	A sorszámozott eseménynaplókat osztályonként a nővérek vezették. Az eseménynaplók alapján készítették az ún. rendelős jelentőfüzetet, amelyben rövid kiemelések voltak a jelentősebb eseményekről. Ez segítséget nyújtott a délutános vezető nővéreknek és az ügyeletes orvosnak. Az orvos minden reggel, a jelentőfüzetek elolvasása után felkereste azokat a lakókat, akikkel a jelzés szerint probléma volt.
	A lakók állapotfelmérése évente folyamatosan történt. A gyógyszerelés felülvizsgálatára is évente került sor. További rendszeres szűrővizsgálatok: nőgyógyászati, onkológiai, pulmológiai, diabetológiai, endokrinológiai. Orvosi javaslatra, vagy kórházi járójelentés alapján a fiziotherápiás kezelést, a gyógytornát is helyben vehették igénybe a rászorulók.
	Az intézmény ingyenesen biztosította a gyógyszereket, a gyógyászati segédeszközöket, az inkontinencia betétet, a járógépet, az ortopéd cipőt, a kerekesszéket, a járókeretet, a - a keret kivételével - szemüveget.
	A lakónak, illetve törvényes képviselőjének írásban nyilatkoznia kellett a gondozott pénzkezelésének módjáról. Ha a gondozott pénzét saját maga kezelte, akkor a részére érkező küldemények átadását két tanú aláírásával igazolták. Ha a lakó betegsége miatt tartósan ágyhoz kötött volt és ezért pénzének kezelésére tartósan képtelen, akkor kizárólag orvosi javaslatra, a szükségleteit kielégítő vásárlásokat a szociális nővér elvégezte. A fekvő betegeken kívül a gondozottat a pénze felvételében kizárólag a gondozott egészségi állapotának romlása, illetve állandó zavart állapota miatt a főorvos, illetve az osztályos orvos korlátozhatta. A vásárlásokat a számlákkal együtt külön nyilvántartásban vezették. Az áruk átadását két tanú aláírásával igazolta. 
	A lakók részére a kifizetés hetente egy alkalommal, kijelölt napon és időpontban és helyen történt. A pénz kifizetésekor a pénztárosnál volt az osztályonként kinyomtatott, egyedi nyilvántartó lista, az ezen lévő összegből a lakó igény szerint vehetett fel készpénzt, illetve kérhette pénzének betétkönyvben való elhelyezését.
	A lakók értékletétjét a pénzletétektől elkülönítetten kezelték. A gondozott készpénzének letétbe helyezéséhez minden esetben a gondozott, illetve törvényes képviselőjének írásbeli nyilatkozatát kérte az intézmény.
	Azoknak, akik nem rendelkeztek jövedelemmel, az otthon biztosította a költőpénzt. A költőpénzt azoknak a gondozottaknak is biztosították, akiknek az ellátásért  fizetendő térítési díj összegét az ingatlanvagyonuk terhére állapították meg, továbbá azoknak is, akik részösszegű térítési díjat fizettek. A vizsgálat időpontjában orvosi javaslatra 214 gondozott költőpénzét a szociális nővérek kezelték. Ezek a gondozottak csoportos kimenőre 150 Ft-ot kaptak, amit saját maguk költhettek el.  A többi gondozott önállóan kezelte a zsebpénzét. A vizsgálat szerint a költőpénz felhasználásának dokumentálása akkor, amikor a szociális nővér vásárolt be, pontos, áttekinthető volt. A vásárlásnál névre szóló számlákat adtak le a nővérek. A vásároltárukat az osztályokon névre szóló dobozokban, zárható szekrényekben, megfelelő higiénés körülmények között tárolták. A nagyobb összegű vásárlásokat (pl. ruha, cipő) a nővér és a gondozott együtt végezte, a gondozott igényeinek figyelembevételével.
	Az otthonban volt nyilvános telefonállomás, amely a mozgáskorlátozottak (kerekeskocsival közlekedők) számára is elérhető.

Gondozás, bánásmód, magatartási szabályok
	A testi gondozás keretében hetente egyszer - nővéri kontroll mellett - kötelező volt a fürdés annak érdekében, hogy az esetlegesen előforduló fertőzéseket kiszűrjék. A fürdőszobákat a lakók igényük szerint bármikor használhatták. A fodrászati szolgáltatást az intézmény alkalmazásában álló fodrász végezte.
	Az osztályokon havonta nagycsoportos foglalkozásokat tartottak, amelyeken valamennyi lakó az osztályos orvos, főorvos, igazgató és az osztály gondozói is részt vettek. A nagycsoportos foglalkozásokat kiscsoportos foglalkozások követték. A foglalkozások témája az együttélési szabályok kidolgozása, megtárgyalása, a konfliktusok megoldása, az előrelépések, pozitív megnyilvánulások elismerése.
	A lakóbizottság, a fegyelmi bizottság és az érdekképviseleti fórum tagjait nagycsoportos foglalkozásokon választották meg. A lakóbizottság, a lakók önkormányzata havonta ülésezett és a lakókkal kapcsolatos valamennyi kérdésben javaslatokat, észrevételeket tehettek. Ülésein részt vett az igazgató, a főorvos, a főnővér, a nővérek és a mentálhigiénés csoport képviselői.
	Az otthon magatartási kódexe olyan normasértő magatartásokat határoz meg (ittasság, késés, lopás, károkozás, tettlegesség, szökés, alkohol tartalmú ital behozatala, üzletelés, dohányzás tiltott helyen, kábítószer, kábító hatású szer fogyasztása, inhalálása), amelyeket kimenőmegvonással, figyelmeztetéssel, pizsamára vetkőztetéssel, csoportos kimenővel szankcionáltak. A büntetésekről a fegyelmi bizottság döntött. Az elmarasztalást orvosi javaslatra - az egészségi állapotra való tekintettel - mellőzni lehetett. A fegyelmi bizottság döntése ellen három napon belül fellebbezhettek az érdekvédelmi fórumhoz, a kérelmet soron kívül bírálták el. A büntetés hatálya alatt álló személy kimenőre csak az osztályos orvos (főorvos) vagy az igazgató engedélyével, kizárólag a hozzátartozó látogatása esetén a hozzátartozóval, valamint hivatalos ügyben kísérővel mehetett. A vizsgálat megállapítása szerint a magatartási kódex szabályai, szankciói, valamint a fegyelmi bizottság által alkalmazott büntetések - így a kimenőmegvonás, a csoportos kimenő, a megfigyelőbe történő elhelyezés - a gondozottak szabad mozgáshoz és a tartózkodási hely szabad megválasztásához, a pénzbüntetés a tulajdonhoz, a pizsamára vetkőztetés az emberi méltósághoz való alkotmányos joggal összefüggésben visszásságot okoznak.
	Normasértő magatartás esetén a magatartási kódex gyakorlati alkalmazása a fegyelmi bizottság feladata. A bizottság 7 tagból áll, ebből 6 gondozott és 1 intézeti alkalmazott. A tagok megbízása egy évre szól, de többször is megválaszthatók. Fegyelemsértés estén a szankciók különbözőek lehetnek: figyelmeztetés, kimenőmegvonás, megfigyelőbe történő elhelyezés, közhasznú munkában való részvétel, pénzbüntetést (max. 500 Ft), amit az érdekképviseleti fórum képviselőjének kell befizetni és csak közösségi célokra lehet felhasználni. Aki pénzbefizetési kötelezettségének nem tesz eleget, köteles a fegyelmi bizottság által meghatározott közhasznú munkában részt venni. A fizetés, a közhasznú munka megtagadása 30 napos, kizárólag kiscsoportos kimenőt von maga után. A gondozottak fegyelemsértés esetén ún. közhasznú munkát végeznek nem okoz alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásságot, azonban az aggályos lehet, hogy nincs meghatározva a közhasznú munka fogalma, fajtái, tartama, és nincsenek meghatározva azok a garanciális szabályok sem, amelyek biztosítják a munkavégzés során a gondozottak alkotmányos jogait.
	A magatartási kódex kiadását hosszas előkészítő munka előzte meg. A lakók nagycsoportján, továbbá a lakóbizottsági üléseken  is visszatérő téma volt, hogy néhány lakó normasértő magatartásával súlyosan vég az együttélési szabályok ellen, továbbá közvetlenül is veszélyezteti mind a lakótársak, mind az ápoló személyzet testi épségét. Ezt követően készítették el a magatartási kódexet, amelyet a nagycsoportokon valamennyi lakóval ismertettek és a lakók azzal - néhány alkoholista személy kivételével - egyetértettek. A magatartási kódexet az érdekvédelmi fórum titkára, a lakóbizottság titkára, az intézet pszichiáter szakorvosa, továbbá az intézet igazgatója hagyta jóvá.
	A tájékoztatás szerint egyes lakóknál a normasértő magatartások magatartási kódexben történő szankcionálása a kívánt célt nem érte el és ezekben az esetekben szükség volt a speciális gondozási feladatok külön szabályozására. A szenvedélybetegségük, illetve egyéb okból adaptációs nehézségekkel küzdő lakók számára - intenzívebb terápia alkalmazásával - létrehozták - a lakók beilleszkedésének megkönnyítése céljából - a C. épület földszintjén lévő betegszobai részleget (továbbiakban: Cbsz.), többek között a következő szabályokkal. "A fegyelmi bizottság által a magatartási kódex alapján már nem szankcionálható normasértő lakók esetében, a fegyelmi bizottság javaslata alapján az osztályos orvos a lakó egészségi állapotának mérlegelése, az intézet pszichiáterével történt konzultációt követően dönt a lakó Cbsz.-be való helyezéséről. Nem helyezhető a Cbsz.-be az a gondozott, aki pszichés állapotának akut rosszabbodása miatt követ el normasértő megnyilvánulásokat."
	Az intézményben 1999. január 1-től terápiás szerződést kötnek a gondozottakkal és/vagy törvényes képviselőikkel.
	A vizsgálat megállapítása szerint az a tény önmagában nem okoz alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásságot, hogy a gondozottakkal terápiás szerződést kötnek, de az, hogy terápiás szerződés aláírásával a gondozott kinyilvánítja, hogy normasértő magatartás elkövetése esetén a magatartási kódex - alkotmányos jogokat sértő - szankcióinak aláveti magát, alkotmányos jogokkal összefüggő visszásságot okoz. 
	Az otthonban alkalmazott "szerződés" meghatározza a szolgáltatást igénybevevők jogait és kötelezettségeit, valamint azokat a szolgáltatásokat, amelyeket az intézet biztosít. A "szerződésből" - a vizsgálat megállapítása szerint - annak félreérthető megfogalmazása miatt a gondozott számára nem derül ki, hogy az intézet által nyújtott szolgáltatások lényegében az otthon jogszabályban előírt kötelezettségei. Ezért számára nem egyértelmű, hogy az intézeti jogviszony résztvevői feltétlenül mellérendeltségi és semmiképpen nem alárendeltségi jogviszonyban vannak egymással. Ennek egyértelmű és félreérthetetlen rögzítése érdekében szükséges a "szerződés" átdolgozása. 
	Az igazgatótól kapott tájékoztatás szerint a betegszobai részlegben volt egy hálóságy, amelynek használatát kizárólag az orvos rendelhette el olyan gondozottak számára, akik ön- vagy közveszélyeztető állapotban vannak. A használat időtartamát az eseményjelentő füzetben rögzítették.
	A foglalkozások - az előre meghatározott éves tervnek megfelelően - havi, heti lebontásban valósultak meg. (Például zene, tánc, felolvasás, sport, mozgásfoglalkozások, video - diavetítés, egyéni és csoportos beszélgetések, kézimunkaszakkör, dísztárgyak készítése.) Az otthonban kultúrcsoport és színjátszó csoport működött. 2-3 hetente zenés, táncos estéket szerveztek. A társintézményekkel együttműködve sport és kulturális találkozókat rendeztek. Heti két alkalommal városi sétákat szerveztek.  Az újlakók részére külön városnéző, "megismerő" séták voltak. Az otthonban általában 120-140 fő vesz részt különböző munkákban - tálalás, takarítás, varrodai, mosodai munka - átlagosan, havonta 1500 Ft jutalomban részesültek. A közigazgatási hivatal vizsgálatárnak időpontjában 56 fő a Kézműipari Vállalatnál, 75 fő a Jeanette Vállalatnál állt munkaviszonyban, feladatuk huzalmentés, illetve szivacsaprítás.
	Kéthetente római katolikus misét tartottak a kultúrteremben.
	Az otthonból kimenő időben a fennjáró lakók szabadon, engedély nélkül kijárhattak, kimenő időn kívül az osztályos orvos engedélyével hagyhatták el az otthont. Az egészségi állapotuk miatt önállóan nem kiengedhető gondozottak heti egy alkalommal a nővérek kíséretében csoportos kimenőre távozhattak el. 
	Az otthon házirendje nem tartalmazta a személyes letétben elhelyezhető készpénz havi összegét, valamint az átvett készpénz betétben történő elhelyezésének szabályait. A házirendet a fenntartó 1998. június 19-én jóváhagyta. A házirend az otthonban mindenki számára folyamatosan hozzáférhető. A vizsgálat megállapítása szerint a házirend - a vizsgálat idején  hatályban lévő 2/1994. NM rendeletben meghatározott - tartalmi elemeinek hiánya miatt - figyelemmel a gondozottak törvényes érdekeire, a jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonsághoz való alkotmányos joggal kapcsolatban okozott visszásságot.

Érdekképviselet
	Az otthonban 11 fős érdekképviseleti fórum működik. Tagjai 5 gondozott, 1 hozzátartozó, 4 intézeti dolgozó, 1 a fenntartó képviselője. Az érdekképviseleti fórum havonta egyszer, illetve szükség szerint ülésezett, az ülésekről jegyzőkönyv készült. Az érdekképviseleti fórumhoz 1998-ban 6, 1999-ben a vizsgálat időpontjáig 5 panasz érkezett.

Ajánlások-kezdeményezések

	Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. tv. 20.§ (1) bekezdésében biztosított hatáskörömben, a Fővárosi Önkormányzat által fenntartott Szentgotthárdi Pszichiátriai Betegek Otthona működésével kapcsolatban megállapított alkotmányos jogokkal összefüggő visszásság orvoslása érdekében a Főváros Önkormányzata Közgyűlésének a következő ajánlásokat teszem:
	Felkérem, hogy gondoskodjon
	-   a jogszabályi előírásokban minimálisan meghatározott gondozói létszám biztosításáról,
	-   a hiányzó védőkorlátok elhelyezésével az akadálymentes közlekedés feltételeinek megteremtéséről.
	Felkérem, hogy szakmai segítségnyújtás biztosítása mellett gondoskodjon
	-   a magatartási kódex alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásságokat okozó előírásainak megszüntetéséről,
	-   a fegyelmi bizottság alkotmányos jogokat érintő "büntetéseinek" megszüntetéséről,
	-   a terápiás "szerződés" alkotmányos jogokat sértő alkalmazásának megszüntetéséről.

Heves Megyei Önkormányzat Pszichiátriai és Szenvedélybetegek Otthona
(Füzesabony)

A vizsgálat időpontja: 1999. május

	Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa felkérte a Heves Megyei Közigazgatási Hivatalt a Füzesabonyi Pszichiátriai és Szenvedélybetegek Otthona működésének felülvizsgálatára. Az országgyűlési biztoshoz érkezett panaszbeadványokban kifogásoltak az otthon ápolási-gondozási tevékenységét, az orvosi jelenlét hiányát, a gondozottakkal való bánásmódot, valamint azt is, hogy a gondozottak részére nem jelöltek ki dohányzásra alkalmas helyet.
	Az országgyűlési biztos összefoglaló jelentése a közigazgatási hivatal vizsgálatának ténymegállapításain, észrevételein, valamint az otthon igazgatójától kapott tájékoztatáson alapul.

Az intézmény általános jellemzői
	A Pszichiátriai és Szenvedélybetegek Otthona a Heves Megyei Önkormányzat fenntartásában 1997 júliusától működik jelenlegi helyén, az új épületben. Az otthon alaptevékenysége: pszichiátriai és szenvedélybetegek gondozása, ápolása. A gondozottak a megszüntetett Visontai Elmeszociális Otthonból kerültek ide.  Az intézmény határozott időre szóló működési engedéllyel rendelkezik. Az ideiglenes működési engedély kiadásának indoka az volt, hogy a személyes gondoskodást nyújtó intézmények szakmai feladatairól és működésük feltételeiről szóló 2/1994. (I.30.) NM rendelet sz. mellékletében minimálisan előírt létszámú szakképzett ápoló személyzet foglalkoztatása az otthonban nem biztosított, továbbá az orvos és a pszichiáter szakorvos foglalkoztatása nem az előírt óraszámban történik.
	Az engedélyezett férőhelyek száma az intézményben 341 fő. A vizsgálat idején az intézményen 302 fő pszichiátriai beteget és 50 fő szenvedélybeteget ápoltak, ebből 199 férfi, 153 nő volt. Az átlagéletkor férfiaknál 60 év, nőknél 70 év.
	A tájékoztatás szerint az ápoló-gondozó feladatokat ellátó dolgozók létszáma - a vizsgálat idején - még mindig nem felelt meg a jogszabályban előírt követelményeknek, 8 szakember továbbra is hiányzott.
	A vizsgálat idején hatályban lévő 2/1994. (I.30.) NM rendelet előírásai értemében a személyes gondoskodást nyújtó intézményekben, szakosított ellátás esetén a gondozottakkal közvetlenül foglalkozó dolgozók 80 százalékának szakképzettnek kell lennie. A Füzesabonyi Pszichiátriai és Szenvedélybetegek Otthonában a vizsgálat időpontjában a szakképzettségi arány 62 százalék volt. A fenti hiányosságok fennállásának ellenére az intézmény színvonalas ellátást, gondos ápolást biztosít. Az otthonban a foglalkoztatottak száma összesen 149, ebből közvetlenül a gondozottakkal foglalkozók létszáma 78 személy. A mentálhigiénés csoport létszáma 10, a csoportvezető képesítése pszichopedagógia szakos gyógypedagógiai tanár. A mentálhigiénés csoportban dolgozók közül tanárképző főiskolát végzett 1 munkatárs, mentálhigiénés asszisztensi képzettséggel 1 személy és érettségivel heten rendelkeznek. Osztályvezetők képesítése: 5 felsőfokú szakirányú végzettséggel, 1 középfokú szakmai végzettséggel és 1 egészségügyi főiskolai szakoktatói végzettséggel rendelkezett. A főnővér felsőfokú végzettségű pszichiátriai ápoló. Az intézményvezető a Bárczi Gusztáv Gyógypedagógiai Tanárképző Főiskolán szerzett szociális szervezői diplomát. A vizsgálat időpontjában az otthon 5 dolgozója tanult tovább, és tervezik további dolgozók beiskoláztatását. A vizsgálat megállapítása szerint a minimálisan előírt szakképzett ápolószemélyzet intézményben tapasztalt a gondozottak lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez, valamint a szociális biztonsághoz fűződő alkotmányos jogaival összefüggésben visszásságot nem okoz, de a visszásság közvetlen veszélyét idézi elő.
	A fenntartó önkormányzat 1999-re 16.000 Ft intézményi térítési díjat állapított meg. Ennek megfelelő összegű személyi térítési díjat 64 gondozottnak állapítottak meg, a többi gondozott - 2 ingyenes gondozásban részesülő kivétel - ennél alacsonyabb összegű személyi térítési díjat fizet.  A fenntartó írásban értesítette a gondozottat és az intézményt is a személyi térítési díj fizetési kötelezettségről. 37 gondozottnál a térítési díj fizetési kötelezettséget a készpénzvagyonra terhelték. A gondnokság alatt állóknál a gondozott készpénzét gyámi fenntartású betétkönyvekben helyezték el, amelyeket a gondnok kezelt. 4 személynél a térítési díj fedezetéül szolgáló ingatlant jelzáloggal terheltek meg. Az otthon alapvetően az állami normatívából, a térítési díjakból és pályázati pénzekből gazdálkodik, vállalkozói tevékenységet nem folytat.

Az intézményi jogviszony keletkezése
	Az otthon ellátási területe Heves megyére terjed ki. A gondozottak  a helyi, települési önkormányzat beutaló határozatával érkeznek. A vizsgálat időpontjában 58-an várakoztak elhelyezésre. Az otthonban előgondozást nem végeztek. A vizsgálat idején hatályban lévő 2/1994. NM rendeletben előírt előgondozási kötelezettség hiánya a gondozottak szociális biztonsághoz való alkotmányos jogával összefüggésben visszásságot okozott.

Az ellátás tárgyi feltételei
	Az intézmény 1997 júniusától működik jelenlegi helyén. Jogelődje az 1977-ben létesült Visontai Elmeszociális Otthon volt. Füzesabonyban az új otthon létesítéséhez a beruházás 1994-ben kezdődött. Az épületet 1997 júniusában adták át, a gondozottak átköltöztetésére egy  hónappal később került sor.
	Az intézmény a város szélén van. Tömegközlekedési eszközzel nem közelíthető meg. A vonatállomás, illetve buszállomás több mint 1 km-re van az otthontól. Az otthon többször kezdeményezte - eredménytelenül - egy, az otthonhoz közeli buszmegálló kiépítését. A vizsgálat megállapítása szerint az otthon tömegközlekedési eszközzel történő megközelítési lehetőségének hiánya a gondozottak szabad mozgáshoz és a tartózkodási hely szabad megválasztásához való alkotmányos jogával összefüggésben visszásságot okozott.
	Az épületet nagy park, kert és mezőgazdasági terület övezi. A járdák, az utak aszfaltozottak, a belső közlekedési utak kiépítettek.
	Az otthonban éjjel-nappal portaszolgálat működik.
	Az intézményben központi fűtésrendszer üzemel, a folyamatos melegvíz-szolgáltatást ez biztosítja.
	A lakókat két szinten helyezték el. A gondozási egységek száma hét, amelyből kettő 43 és öt 55 férőhellyel működött.  A gondozási egységek kialakításánál elsősorban a nemek szerinti elosztást és az egészségi állapotot vették figyelembe. Külön osztályon helyezték el a fokozottabb ápolást igénylő betegeket, valamint a szenvedélybetegeket. A szenvedélybeteg osztályon csak férfi betegek voltak.
	Osztályonként 1-1 nővérszobát (15 nm), 1-1 teakonyhát és egy orvosi szobát (21 nm) alakítottak ki. A gondozási egységektől elkülönítetten van egy intimszoba is, ami bármikor a lakók rendelkezésére áll. A kulcsot a nővértől kell elkérni.
	Az épület belső tereinek működő burkolata van, a lakószobáké PVC. Az akadálymentes közlekedés biztosítása érdekében a küszöböket kiemelték, rámpákat és kapaszkodókat helyeztek el, a lift betegszállításra alkalmas. Az épület egészét jó műszaki állapot jellemezte. Nővérhívó készüléket a lakószobákban és a mellékhelyiségekben is felszereltek, azok működőképes állapotban voltak.
	A lakószobák száma 72, ebből tizennégy 15 nm alapterületű 2 ágyas, hét 3 ágyas, 21.2 nm alapterülettel, ötvenegy 6 ágyas, 44 nm alapterülettel. Az otthonban gondozási egységenként egy 2 ágyas elkülönítő betegszobát is kialakítottak, amelyhez WC, kézmosdó és zuhany is tartozik. A lakószobákban az egy főre jutó alapterület meghaladja a jogszabályban meghatározott minimumot (6 nm). A kétágyas szobák igény esetén pártok elhelyezésére alkalmasak. A szobák berendezése kielégíti a lakók igényeit. Minden ágy mellett van éjjeli lámpa, zárható szekrény, szobánként egy asztal és székek.
	Hét fürdőszoba áll a gondozottak rendelkezésére - gondozási egységenként 1-1, a tusolók száma 56, a WC-k száma 64. A tájékoztatás szerint a vizesblokkok száma, műszaki állapota kielégítette a követelményeket.
	Az otthon saját mosodával nem rendelkezett. A piperemosást az osztályokon végezték mosógépekkel. A többi textília tisztításához külső mosodai szolgáltatást vettek igénybe.

Az otthon által biztosított ellátás
	Az otthon saját, 600 fő ellátására alkalmas főzőkonyhával rendelkezik. Átlagban 420 főre főznek. A lakók étkezője 80 férőhelyes, önkiszolgáló rendszerű. A három főétkezés közül az ebéd mindig meleg étel volt, és a  hét öt napján a vacsora is. A népi három főétkezés mellett két alkalommal kiegészítő étkezésről is gondoskodtak. Orvosi utasításnak megfelelően mindenféle diétát biztosítani tudtak. A lakók egyedi igényeit figyelembe véve, vegetáriánus-étrend kialakítására is volt lehetőség. Az otthon büféjében a lakók megvehették, amire szükségük volt. A városba a gondozottak kijárhattak vásárolni.
	A gondozottak a saját és az intézeti tulajdonú ruháikat vegyesen használták. Elhasználódás esetén az intézet a pótlást csak részben tudta biztosítani. A vizsgálat megállapítása szerint a vizsgálat idején hatályban lévő 2/1994. NM rendeletben előírt mennyiségű ruházattal való ellátás hiánya a gondozottak szociális biztonsághoz való alkotmányos jogával összefüggésben visszásságot okoz.  
	A gondozott monogramjának és gondozási egységének megjelölésével, hímzéssel, illetve vegytintával oldották meg, hogy a tisztítást követően a gondozottak ugyanazt a ruhaneműt kapják vissza. Ez azonban nem mindig valósult meg, mert a lakók egymás között is cserélgették ruháikat. A szükséges tisztálkodószerekről az otthon gondoskodott. Havonta viszik fel az igényelt mennyiséget az osztályokra és szükség szerint ezen túl is adtak tisztálkodószereket.
	A vizsgálat időpontjában 238 fő cselekvőképességet kizáró, 91 fő cselekvőképességet korlátozó, 14 fő pedig ideiglenes gondnokság alatt állt. Az utolsó szakértői vizsgálatra 1999. február 25-én került sor, az esedékes következő szakértői vizsgálat időpontja 1999. október 30. volt.
	Az otthonban a belgyógyász szakorvos napi 1 órában, a pszichiáter szakorvos heti 3x2 órában látta el feladatát.  Az orvosok szükség szerint rendelési időn kívül is hívhatók. Éjszaka és hétvégén a város ügyeleti ellátása vehető igénybe. Egyéb szakorvosi ellátást a helyi rendelőintézetben, illetve a megyei kórházban oldották meg. Diabeteses szűrést rendszeresen végeztek. A lakók tüdőszűrését az otthonban végezték. A vizsgálat megállapítása szerint az akkor még hatályban lévő 2/1994. NM rendeletben minimálisan előírt orvosi jelenlét intézményben tapasztalt hiánya a gondozottak lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez, valamint a szociális biztonsághoz való alkotmányos jogával összefüggésben visszásságot okoz.   
	Az ápoló-gondozó személyzet irányítását a főnővér és a hét osztályvezető végezte. Az otthonban történő gyógyszer rendelésért és beszállításáért, az osztályokra történő szétosztásáért a gyógyszertári asszisztens felelt. A gyógyszereket és az ápolási segédeszközöket az otthon térítésmentesen biztosította a gondozottaknak. A gyógyászati segédeszközök beszerzésének költségei a lakókat terhelte. A vizsgálat idején hatályban lévő 2/1994. NM rendelet 45.§-a értelmében a bentlakásos intézményben gondozott személy az e rendeletben foglaltak szerint részesül teljes körű ellátásban. Az ápoló otthon a gondozott teljes körű ellátását, ápolását-gondozását végzi. A vizsgálat megállapítása szerint a gondozottak gyógyászati segédeszközökkel történő ingyenes ellátásának hiánya a szociális biztonsághoz való alkotmányos joggal összefüggésben visszásságot okoz.  
	Az eseményeket ápolási egységenként sorszámozott átadó naplóba jegyezték (gyógyszerezés, estleges megbetegedések, az ezzel kapcsolatban tett ápolói feladatokat, a beteg állapotát). Nyilvántartották a szakorvosi vizsgálatra, szűrésre, bírósági tárgyalásra, kimenőre, szabadságra való távozást is.
	A gondozottak érték- és vagyonkezeléséről az intézmény házirendje és a zsebpénzkezelési szabályzata rendelkezett. A szabályzat tartalmazta, hogy a gondozott készpénzét az intézmény letét formájában kezeli. Ennek legmagasabb összege havonta a mindenkori öregségi nyugdíj legkisebb összege. Az ezt meghaladó pénzösszeget pénzintézetben, névre szóló betét formájában helyezték el. A letéti pénzösszeg, illetve a pénz betétben történő elhelyezésének szabályait a szabályzat tartalmazza. A gondozottak költőpénzének havi összege a mindenkori legkisebb öregségi nyugdíj 20 százaléka. Azoknak a gondozottaknak, akiknek a jövedelme nem érte el a legkisebb öregségi nyugdíj 20 százalékát, az otthon kiegészítette a költőpénzét a jogszabály által meghatározott összegre. A jövedelemmel nem rendelkező lakóknak az intézmény biztosította a költőpénzt. A szabályzat rögzítette azt is, hogy egyes gondozottak a költőpénzt készpénzben, mások vásárolt áruban kapják. Áruvásárlásban csak azok részesültek, akiknek egészségi állapotuk ezt indokolttá tette (a gondozottaknak kb. a fele), de azoknál is csak abban az esetben, ha gondnokuk, illetve törvényes képviselőjük írásbeli nyilatkozattal kérte azt. A Polgári törvénykönyvről szóló 1959. évi IV. törvény 18.§-a értelmében a mindennapi életben tömegesen előforduló, különösebb megfontolást nem igénylő szerződéseket még a cselekvőképtelen személyek is jóváhagyás nélkül köthetik meg. A vizsgálat szerint a gondozottak tulajdonhoz fűződő alkotmányos jogával összefüggésben visszásságot okoz, ha az otthon a gondozott meghatalmazásának hiányában kezeli a gondozottak költőpénzét úgy, hogy az összeg nem készpénz, hanem az összegből vásárolt áruként kerül átadásra. Az áruvásárlásban egészségi állapotuk miatt a fekvőbetegek és azok a gondozottak részesültek, akik a pszichiáter véleménye szerint nincsenek olyan állapotban, hogy költőpénzükkel megfelelő módon rendelkezni tudnának. A költőpénz átadásáról, felhasználásáról gondozottanként, egyéni zsebpénznyilvántartó kartonokat vezettek. Akik készpénzben kapták meg a költőpénzüket, azoknak a pénztáros két tanú jelenlétében fizette ki azt. A gondozott a pénz átvételét aláírásával igazolta. Akik a költőpénzüket áruban kapták meg, azoknak a gazdasági nővér átadóként az osztályon az osztályvezetőnek, mint átvevőnek adta át az egyéni igények szerint beszerzett árukat, egy ápoló, mint tanú jelenlétében. (Azoknál a gondozottaknál is így jártak el, akik esetenként kérték meg a nővéreket, hogy vásárolják mg nekik a szükséges élelmiszereket, stb.)

Gondozás, bánásmód, magatartási szabályok
	A testi gondozás részeként a lakók fürdetése hetente kétszer, ellenőrzés mellett történt. Egyébként a lakók korlátozás nélkül használhatták a fürdőszobákat. A hajvágást és a borotválást a fodrász végezte, igény szerint mást is vállalt, amelyhez a szükséges anyagokat a lakók vették meg. A manikűr, pedikűr a nővérek ápolási munkájának része volt.
	Az otthonból való távozást egyrészt a szabadság, másrészt a kimenő biztosítja. Mindenlakó évi 60 nap szabadsággal rendelkezett. A cselekvőképességet érintő gondnokság alatt állóknak a 24 órán túli eltávozást - a hozzátartozó, illetve a gondnok kérésére, az orvos javaslatára - az igazgató engedélyezte. A 24 órát meg nem haladó eltávozást a pszichiáter javaslata alapján szintén az intézmény igazgatója engedélyezte. Az eltávozás engedélyezésére nyomtatványt rendszeresítettek. A tájékozódni nem tudó lakók csak csoportosan, kísérővel hagyhatták el az intézményt. A kimenő nyáron 20 óráig, télen 18 óráig tartott. A látogatásokról minden osztályon látogatói füzetet vezettek.
	Az otthontól kapott tájékoztatás szerint az előforduló fegyelemsértések esetén (pl. alkoholfogyasztás) meggyőzéssel próbálnak hatni a betegre, illetve kimenőmegvonást alkalmaznak, ha azt a szakorvos a beteg állapotára való tekintettel indokoltnak látja.
	A tájékoztatás szerint az otthon nem rendelkezett hálósággyal.
	Az intézetben naponta 9 órától 17 óráig volt látogatás. A gondozottak a látogatókat az aula-társalgóban fogadhatták. A fekvőbetegeket a szobáikban látogathatták.
	A lakók szabadidejüket önállóan és szervezett formában egyaránt eltölthették. A fizikai foglalkoztatásban közreműködők munkajutalomban részesültek (havonta 200-1200 Ft). 20 gondozott a budapesti Jeanette Kézműipari Vállalattal állt munkaviszonyban. Feladatuk szivacs feldolgozás, amit egységcsomagban küldtek vissza értékesítésre. A foglalkoztatás vezető naponta nyilvántartotta az egyéni teljesítményt. A gondozottak jövedelme havonta 10-15.000 Ft között mozgott. A gondozottak képességeinek szinten tartását képességfejlesztő foglalkozások segítették. Célirányos csoportos foglalkozásokat is szerveztek heti rendszerességgel, különösen a szenvedélybeteg lakóknak. Működött zeneterápia, keresztrejtvény klub, irodalmi klub, sakkoznak, kártyáznak, filmeket vetítenek. Kreatív tevékenységet is folytattak (szövés, képragasztás, gyurmázás). A foglalkozásokra a lakók kb. 1/3 része volt motiválható. A 3000 kötetes könyvállománynak helyet biztosító könyvtárat (42 nm) az egyik raktárhelyiségben alakították ki. Itt tartották a hitéleti összejöveteleket is. A tájékoztatás szerint közös beszélgetésekre - az aulákon kívül - "társalgóként" használják a könyvtárat is. Két helyiségük volt (24 és 30 nm), ami foglalkoztató helyiségként (pl. képességfejlesztő tevékenységek) és munkaterápiás részlegként is működött. A könyvtárosi feladatok ellátásában a gondozottak is részt vettek. Évente több rendezvényt tartottak és készültek az ünnepekre is. Évente két alkalommal egy napos kirándulást szerveztek. 1999-ben sikerült megszervezniük egy balatoni üdülést. Havonta tartottak misét az ebédlőben. Hetente hittanórákat vezetett egy hitoktató.
	A dohányzásra a főépületben négy, továbbá gondozási egységenként egy-egy szellőztethető helyiséget jelöltek ki, továbbá dohányzásra használhatóak a nyitott teraszok is. A dohányzás kijelölt helyre szorítását meggyőzéssel próbálták megoldani.

Érdekvédelem
	Az érdekképviseleti fórum tagjait is megválasztották. A tagok közül egy személyt a fenntartó jelölt ki, ketten intézményi dolgozók, egy tag  hivatásos gondnok, hárman pedig a gondozottakat képviselik. A kapott tájékoztatás szerint az érdekképviseleti fórumhoz eddig nem fordultak panasszal, tényleges érdekképviseleti szervként a betegek önkormányzata működött. Ez háromhavonta ült össze, összejövetelein az aktuális problémákat, eseményeket beszéltek meg. Az elhangzottakról írásbeli feljegyzés készült.
	A vizsgálat megállapítása szerint az érdekképviseleti fórum jogszabályban meghatározott tényleges működésének hiánya - figyelemmel a gondozottak törvényes érdekeire - a jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonsághoz való alkotmányos jogokkal összefüggésben okoz visszásságot.

Ajánlások-kezdeményezések

	Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. tv. 20.§ (1) bekezdésében biztosított hatáskörömben, a Heves Megyei Önkormányzat által fenntartott Füzesabonyi Pszichiátriai és Szenvedélybetegek Otthonának működésével kapcsolatban  megállapított alkotmányos jogokkal összefüggő visszásság orvoslása érdekében a Heves Megyei Önkormányzat Közgyűlésének a következő ajánlásokat teszem:
	Felkérem, hogy gondoskodjon
	-  az egészségügyi feladatok ellátásához minimálisan szükséges ápolói és orvosi jelenlét biztosításáról,
	-  az intézmény érdekképviseleti fórumának a szabályoknak megfelelő működtetéséről,
	-  a jogszabályban előírt mennyiségű fehérneműről, hálóruháról, felsőruházatról és cipőről, 
	-  2000. június 30-ig a teljes ellátás keretében a gyógyászati segédeszközökkel való ellátásról.
	Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. tv. 21.§ (1) bekezdésében biztosított hatáskörömben a Füzesabonyi Pszichiátriai és Szenvedélybetegek Otthonának működésével összefüggésben megállapított alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásság orvoslása érdekében az intézmény igazgatójának indítványozom, hogy gondoskodjon a költőpénz-kezelés jogszabályi előírásainak betartásáról.

Összefoglaló

I.  Az 1996-os vizsgálat ajánlásainak sorsa

	Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa az 1996. júliusában fejezte be a pszichiátriai fekvőbeteg-intézetekben és pszichiátriai otthonokban élő betegek emberi és állampolgári jogainak érvényesüléséről szóló vizsgálatát (alapjelentés).
	Ennek alapján számos ajánlást fogalmaztam meg az intézmények igazgatóinak, fenntartóinak és a közigazgatási hivataloknak. Az alapjelentésem részletesen foglalkozott a pszichiátriai betegek ápolásával, gondozásával, a pszichiátriai betegeket ellátó intézmények működésének jogszabályi hátterével.
	Az alapjelentésben a felügyeleti szerveknek, a fenntartóknak és az intézményeknek tett egyedi ajánlásokon kívül több ajánlást fogalmaztam meg a népjóléti miniszternek (ma a feladatmegosztás szerint egészségügyi, illetve szociális és családügyi miniszter), a pénzügyminiszternek és az igazságügy miniszternek. A mostani vizsgálat jó alkalom arra, hogy az akkori ajánlások-kezdeményezések eredményességét áttekintsük.

	1976-ban a népjóléti miniszternek a következőket ajánlottam:
	1. 	Vizsgálja felül az igazságügy miniszter közreműködésével a gondokságra és a gyámhatósági eljárásokra vonatkozó jogszabályokat, majd módosítsák azokat. Rögzítsék a gondnokság alatt álló személyek Alkotmányban biztosított jogai érvényesüléséhez szükséges garanciákat.
	2.	Intézkedjen a 49/1990. (IX.15.) Korm.rendelet 2.§-a a/ pontjában megfogalmazott gyámügyi irányító feladatkörében és a 3.§ (2) bekezdésében foglalt hatáskörében, hogy a gyámhatóságok a gondnokság alá helyezési eljárások megindítását, a szociális otthoni beutalást, valamint a gondnokokkal összefüggő egyéb ügyeket nagyobb körültekintéssel, mindenkor a jogszabályi előírásoknak megfelelően, a beutaltak érdekeinek maximális figyelembevételével végezzék. Szükség szerint rendeljen el célvizsgálatot.
	3.	Dolgozza át a 49/1990. (IX.15.) Kormányrendelet 5.§ b/ pontjában meghatározott feladatkörében, a munkaügyi miniszter közreműködésével  a foglalkozási rehabilitációs rendszert, különös figyelemmel az egészségügyi és szociális rehabilitációra.
	4.	Határozza meg a 49/1990. (IX.15.) Kormányrendelet 5.§ a/ pontjában foglalt feladatkörében a szociális ellátást végző intézmények működésének feltételeit akként, hogy külön működési engedélyhez kösse - fenntartótól függetlenül - a szociális ellátó tevékenységet, az egységes szakmai követelményrendszer kialakítása és számonkérhetősége érdekében.
	5.	Vizsgálja felül a 2/1994. (I.30.) NM rendelet 73.§ (2) bekezdésében foglalt - a pszichiátriai betegek otthonában gondozottak eltávozásának szabályozására vonatkozó - rendelkezést, amely lehetőséget ad a gondozottnak Alkotmányban biztosított jogait sértő gyakorlat kialakítására.
	6.	Támogassa a 49/1990. (IX.15.) Kormányrendelet 2.§ g/ pontja alapján a szakmai felülvizsgálattól független civil kontroll kialakítására vonatkozó kezdeményezésemet. Javasoltam, hogy határozza meg a civil kontroll rendszerét és működését.
	7.	Vizsgálja felül és módosítsa a gyógyszerkészítmények törzskönyvezéséről és a törzskönyvbe bejegyzett gyógyszerkészítmények forgalomba hozataláról szóló 13/1987. (VIII.19.) EüM rendeletet a gyógyszerkísérletek hatósági ellenőrzésének határidőhöz kötésével, ami a gyógyszerkísérletben részt vevő személyek jogai védelmének garanciáját jelentené.
	8.	A 49/1990. (IX.15.) Korm.rendelet 3.§ (1) bekezdésében foglalt jogkörében kezdeményezze annak tisztázását, hogy a megyei tisztifőorvosok létrehozták és működtetik-e az 1993. évi III. tv. 112.§ (3) bekezdésében előírt szakértői bizottságot, tájékoztatják-e rendszeresen az érintett intézményeket és gondozottakat. Szükség szerint tegyen intézkedést a törvény hivatkozott rendelkezéseinek megtartására.

A népjóléti miniszterrel folytatott szakmai párbeszéd
	A népjóléti miniszter 1996. augusztus 30-án kelt levelében az ajánlásokat elfogadta. Válaszában arról tájékoztatott, hogy az érintett jogszabályok revíziója és a témakör újraszabályozása már folyamatban volt. Egyetértett azzal, hogy a biztosítási alapon működő egészségügyi intézményrendszer és a személyes gondoskodást nyújtó szociális ellátórendszer között nem alakult ki megfelelő összhang. Ígéretet tett arra, hogy az új egészségügyi törvény előkészítése során figyelemmel lesznek a két intézményrendszer szakmai összekapcsolására annak érdekében, hogy az egészségügyi és szociális intézmények között az átjárhatóság megteremtődjön. Egyetértett továbbá azzal is, hogy az átmeneti intézményrendszer hiánya komoly gondot jelent az egészségügyi és a szociális ellátásban. Ezért ezek létrehozására feltétlenül szükség van. Az intézményrendszer átalakítása során erősíteni kell, a beutaltak állapotától függően, a rehabilitációs jelleget és akinél lehetséges, az önálló életvezetés visszaállítása érdekében új típusú, még hiányzó ellátási formákat kell kialakítani (például védett szállás, védett munkahely). A miniszter egyetértett a szociális intézmények normatív finanszírozásának a jelentésben foglalt mértékű emelésével, erre azonban csak hosszabb távon látott esélyt. A miniszter ígéretet tett, hogy felhívja a megyei közigazgatási hivatalokat, felügyeleti jogkörükben eljárva fokozottabban kísérjék figyelemmel a gyámhatóságok gondnoksági ügyekkel kapcsolatos tevékenységét. Rögzítette, hogy saját tapasztalatai szerint is gyakran előfordul az, hogy a határozott időre szóló beutalásnak az 1993. évi III. tv. 108.§-ának  (1) bekezdése szerinti felülvizsgálata elmarad. Ilyenkor a beutaló szerv követ el kötelezettség mulasztást. Ezért ígéretet tett arra, hogy megvizsgálja a jogszabályi előírások megváltoztatását. A költségvetéssel kapcsolatban a miniszter minden intézménytípusnál részletes költségelemzést tartott indokoltnak, és az intézményi normatív finanszírozást a tényleges szükségleteknek megfelelően - egységben kezelve - szándékozta megváltoztatni. Ennek alapján tartotta megoldhatónak a normatívák emelését.
	A konkrét ajánlásokra 1996-ban a miniszter a következőket közölte:
	1-2.	Az alapjelentésben kifogásolt, a gyámhatóságokról, egyes gyámhatósági feladatokról szóló, és a gyámhatósági eljárásról szóló 12/1987. MM rendeletet a gyámhatóságokról, valamint a gyermekvédelmi és gyámügyi eljárásról szóló 149/1997. (IX.10.) Korm.rendelet 1997. november 1-től hatályon kívül helyezte, megteremtve a gondnokság alatt álló személyek Alkotmányban biztosított jogai érvényesüléséhez alapvetően szükséges garanciákat. A gyermekek védelméről és a gyámügyi igazgatásról szóló 1997. évi XXXI. törvény rendelkezései további garanciákat biztosítanak a gondnokság alatt élők állampolgári jogainak érvényesüléséhez. Jelenleg folyamatban van a Ptk. gondnokságra vonatkozó szabályainak módosítása, amelynek célja szintén a gyámhatósági eljárásban szereplők jogainak garantálása. Az említett jogszabályokban az országgyűlési biztos gondnokságra, a gyámhatósági eljárásra vonatkozó jogszabály módosítására tett ajánlása realizálódott, illetve realizálódik. 
	3.	A foglalkozási rehabilitációs rendszer átdolgozása a 2195/1996. Korm. határozatnak megfelelően, az alapjelentésben vizsgálat időszakban már folyamatban volt. A Munkaügyi Minisztérium közigazgatási államtitkárától kapott tájékoztatás szerint 1997. január 1-től több megyében kísérleti jelleggel beindították a rehabilitációs munkacsoportokat, amelyek feladata a munkaügyi központokon belül a megváltozott munkaképességűek foglalkoztatási rehabilitációjának elősegítése. Az akkori tervek szerint 1998. január 1-től minden megyében beindítják a munkaerő-piaci rehabilitációs szakszolgálatokat. A rehabilitációs források hatékonyabb felhasználását az tette lehetővé, hogy a Munkaügyi Minisztérium már 1996-ban átvette a Rehabilitációs Alapot a Népjóléti Minisztériumtól. A mintegy 600 millió forintból közel 4000 rehabilitációs munkahely megőrzését, illetőleg kialakítását oldották meg. Ez lehetővé tette azt is, hogy a rehabilitációs munkahelyteremtő támogatást a munkahelyteremtő - egyéb - támogatásokkal összehangolják.
		Az 1998. május 14-én hatályba lépett a munkaügyi központok foglalkozási rehabilitációs eljárásáról, valamint a megváltozott munkaképességű munkanélküliek foglalkoztatását elősegítő egyes támogatásokról szóló 11/1998. (IV.29.) MüM rendelet előírásainak értelmében a munkaügyi központ foglalkozási rehabilitációs eljárásának célja az olyan munkanélküliek munkába helyezésének elősegítése, akiknek a jogszabályban foglaltak szerint megváltozott a munkaképessége és vállalják a rendelet szerinti foglalkoztatási rehabilitációs eljárásban való részvételt. A kirendeltség - a jogszabályi feltételek megléte esetén - a rehabilitációs munkacsoport javaslatának figyelembevételével segíti elő a megváltozott munkaképességű munkanélküli munkába helyezését. A rendelet értelmében - az 1998. július 1-jén hatályba lépő módosítását követően - jogszabályi feltételek megléte esetén támogatás nyújtható a munkaadók részére.
	4.	A szociális ellátást végző intézmények működési engedélyét érintő ajánlás az 1997. január 1-től hatályban lévő 161/1996. Korm.rendelet 4.§ (2) bekezdésében foglaltakkal realizálódott. A rendelet értelmében, ha a szociális intézmény alapellátást vagy nappali ellátást és szakellátást is nyújt, a működési engedélyről külön-külön kell dönteni.
	5.	A pszichiátriai betegek otthonában gondozottak eltávozásával kapcsolatos ajánlás az 1993. évi III. törvény módosításával realizálódott. Az 1996. évi CXXVIII. tv. 17.§ (2) bekezdése értelmében, 1997. január 1-től kezdődő hatállyal a jogosult eltávozása csak akkor tagadható meg, ha a jogosult kezelőorvosának szakvéleménye - a jogosult önmagát vagy másokat veszélyeztető egészségi állapota miatt - az eltávozást nem javasolja.
	6.	A népjóléti miniszter a civil kontrollra vonatkozó javaslattal kapcsolatban egyetértését fejezte ki, konkrét terveiről azonban részletesebb tájékoztatást nem adott.
		A fogyatékosokat ápoló-gondozó otthonokban élő személyek emberi és állampolgári jogai érvényesüléséről szóló 1996-os jelentésben szintén kezdeményeztem, hogy a miniszter dolgozza ki a civil kontroll működésének szabályait, rendszerét. A miniszter az ajánlást nem fogadta el. Megítélése szerint nem igényelt jogi szabályozást a civil kontroll működésének, illetve rendszerének meghatározása. A civil kontroll működésének tételes meghatározása ugyanis nem segítené e szervek tevékenységét, tekintettel arra, hogy a jogi keretek egyben korlátozást is jelentenek ezen szervek működésében. A válasz ismeretében a civil kontroll működésének miniszteri rendelet szintű szabályozására vonatkozó ajánlást változatlan formában fenntartottam. Többszöri egyeztetés után a miniszter levelében kifejtette, hogy a civil kontroll jogi szabályozásával kapcsolatban képviselt álláspontja változatlan. A szakmailag alátámasztott érvek alapján a miniszteri választ elfogadtam.
	7.	A gyógyszerkísérletek hatósági ellenőrzésével és a gyógyszerkísérletben részt vevő személyek jogainak védelmével kapcsolatos ajánlással a miniszter egyetértett és arról tájékoztatott, hogy az egészségügyről szóló új törvény fogja ezeket a kérdéseket rendezni.
		Az 1972. évi II. tv. helyébe lépő, az egészségügyről szóló, 1998. július 1-től hatályos 1997. évi CLIV. tv. a betegek jogairól és kötelezettségeiről szóló, valamint az emberen végzett orvostudományi kutatásokról szóló fejezete rendelkezik az ajánlással érintett problémákról. A törvény rögzíti az emberen végzett orvostudományi kutatás anyagi és eljárási feltételeit. A feltételek meghatározása során különös hangsúlyt kapott a kutatás alanya érdekeinek biztosítása. Garanciális szempontból elengedhetetlen, hogy a törvény az állapotuk, illetve függő helyzetük miatt sajátos helyzetű személyek különböző csoportjai körében kizárja azt, hogy ők kutatás alanyai lehessenek, illetve, ha erre mégis sor kerül, akkor azt a népjóléti miniszter engedélyéhez kösse. A törvény kifejezetten kimondja, hogy a kutatás alanyának érdeke mindig megelőzi a tudomány és a társadalom érdekeit, a kockázatot pedig a lehető legkisebb mértékűre kell korlátozni.
	8.	A miniszter az 1993. évi III. tv. 112. § (3) bekezdésében előírt szakértői bizottság működésével kapcsolatos ajánlással kapcsolatban arról tájékoztatott, hogy a pszichiátriai betegek mentális állapotának felülvizsgálati rendszere a szociális intézményekben a hatályos jogszabályok szerint valóban nem működik.
		Az 1993. évi III. törvényt módosító 1996. évi CXXVIII. tv. 23.§-a 1997. január 1. hatállyal életbe léptette a pszichiátriai betegek otthonára vonatkozó külön szabályokat. Eszerint a pszichiátriai betegek otthonában élő személyeket az intézményi elhelyezést követően kétévente szakértői bizottság vizsgálja felül abból a szempontból, hogy az adott intézetben történő további ellátása szükséges-e, más intézménybe történő áthelyezése indokolt-e.

A pénzügyminiszternél kezdeményeztem:
	Vegye figyelembe az államháztartásról szóló 1992. évi XXXVIII. törvény 48.§-a a/ pontjában foglalt feladatkörében a költségvetési törvény tervezetének előkészítése során, a pszichiátriai otthonok intézményi normatívájának tervezésénél a mentális betegek megfelelő szakmai ellátását biztosító magasabb költségeket.

A pénzügyminiszterrel folytatott szakmai párbeszéd
	A Pénzügyminisztérium helyettes államtitkára 1996. október 1-jén kelt levelében arról tájékoztatott, hogy a szociális jogcímű normatív hozzájárulások egyrészt szakmai szempontok szerint, másrészt az ellátás folyamatossága szempontjából is differenciáltak. Azok a fajlagos értékek, amelyek a kormány költségvetési törvényjavaslatában szerepelnek - biztosítva az ilyen típusú kiadásokhoz való hozzájárulást - a szakminisztériummal történő folyamatos egyeztetés eredményeként alakulnak ki. Az 1997. évi költségvetési irányelvek alapján a szociális ágazat kiadásaira inflációkövető, mintegy 17 %-os növekedést terveztek. A népjóléti miniszter válaszának ismeretében ajánlásomat változatlan formában fenntartottam. A válaszra nyitva álló határidő 1996. decemberében letelt, választ azonban az ajánlásra azóta nem kaptam, de időközben az Országgyűlés megalkotta a Magyar Köztársaság 1997. évi költségvetéséről szóló 1996. évi CXXIV. törvényt, amely a bentlakásos és átmeneti elhelyezést nyújtó intézményi ellátás normatíváját az 1996. évi 202.000 Ft/ellátottról 246.900 Ft/ellátottra emelte. (Ez kb. 22 %-os emelést jelentett.) A normatíva változatlanul egységes volt az időskorúak, a pszichiátriai betegek, szenvedélybetegek, vagy egyéb betegségben szenvedők ápolását, gondozását ellátó intézményekre. 1997. január 15-én kelt levelemben, az érdemi választ sürgetve ismét megkerestem a pénzügyminisztert. Az 1997. február 19-én kelt válaszában arról tájékoztatott, hogy a szociálpolitikának, és ezen belül az önkormányzatok szociális ellátó rendszerének költségvetési tervezése megkülönböztetett figyelemmel valósult meg. Az intézményi normatíva összegének 22 százalékos növekedése is e terület kiemelt kezelését jelzi. A bentlakásos és átmeneti elhelyezést nyújtó intézményi ellátáshoz kapcsolódó normatíva nem tesz különbséget az egyes intézménytípusok között, mert ezek működési-fenntartási kiadásait több olyan tényező is befolyásolja, amelyek a helyi viszonyokból adódnak. Az ilyen sajátosságok központilag nem kezelhetők.
	Ezek után viszont a Magyar Köztársaság 1998. évi és 1999. évi költségvetéséről szóló törvények a bentlakásos és átmeneti elhelyezést nyújtó intézmények közül kivette a pszichiátriai és szenvedélybetegek, valamint fogyatékosok bentlakásos intézményeit, és ez utóbbiaknak magasabb normatívát határozott meg.
	
	Az alapjelentés megállapításai alapján kezdeményeztem, hogy a Heves Megyei Közgyűlés elnöke vizsgálati jelentésemet terjessze a Heves Megyei Önkormányzat elé azzal az ajánlással, hogy a vizsgálat megállapításai és a vonatkozó jogi előírások alapján döntsön a Visontai Pszichiátriai Betegek Otthonának megszüntetéséről. A Heves Megyei Önkormányzat döntött a visontai otthon bezáratásáról. Az új füzesabonyi otthon átadása 1997. júliusában megtörtént.

2. A jelen vizsgálat tapasztalatai
Az országgyűlési biztos mostani jelentése a közigazgatási hivatalok ténymegállapításait, észrevételeit, az intézmények igazgatóitól kapott felvilágosításokat tartalmazza. A jelentés megállapításai a vizsgálat idején hatályos jogszabályi rendelkezések figyelembevételével, a vizsgált időszak tényein, adatain alapulnak.
	A vizsgálatban szereplő 6 intézmény: a Bács-Kiskun Megyei Önkormányzat Pszichiátriai Betegek otthona (továbbiakban: kiskunhalasi otthon), a Hajdú-Bihar Megyei Önkormányzat Pszichiátriai és Értelmi Fogyatékos Betegek Otthona (továbbiakban: bárándi otthon), a Békés Megyei Önkormányzat Értelmi Fogyatékosok és Pszichiátriai Betegek Otthona (továbbiakban: mezőkovácsházi otthon), a Debrecen Megyei Jogú Város Terápiás Háza (továbbiakban: debreceni otthon), a Fővárosi Önkormányzat Szentgotthárdi Pszichiátriai Betegek Otthona (továbbiakban: szentgotthárdi otthon), a Heves Megyei Önkormányzat Pszichiátriai és Szenvedélybetegek Otthona (továbbiakban: füzesabonyi otthon).
	Az alapító okiratokban megjelölt alaptevékenység, alapfeladat szerint a vizsgált otthonok között szerepelnek pszichiátriai és szenvedélybetegeket ápoló-gondozó otthonok (Füzesabony, Szentgotthárd), pszichiátriai és fogyatékos betegeket ápoló-gondozó otthonok (Kiskunhalas), pszichiátriai és szenvedélybetegeket, valamint fogyatékos betegeket ápoló-gondozó otthonok (Mezőkovácsháza), ápoló-gondozó otthoni ellátását, valamint fogyatékos betegek ellátását nyújtó otthonok (Debrecen), fogyatékos betegeket ápoló-gondozó otthon, valamint ápoló-gondozó otthoni ellátást és rehabilitációs intézményi ellátást nyújtó otthon (Báránd). 
	A vizsgált otthonok közül a bárándi és a kiskunhalasi otthon határozatlan időre szóló működési engedéllyel rendelkezik. Az országgyűlési biztos az illetékes közigazgatási hivatal vezetőjének tett ajánlásában javasolta a bárándi otthon határozatlan időre szóló működési engedélyének felülvizsgálatát. Az 1999. december 31-től hatályos 188/1999. (XII.16.) Korm.rendelet a már működési engedéllyel rendelkező szociális intézményekre vonatkozóan előírja, hogy a működést engedélyező szerv a rendelet hatálybalépésétől számított egy éven belül köteles megvizsgálni valamennyi fogyatékosok rehabilitációs, és ápolást-gondozást nyújtó bentlakásos intézményét, továbbá a hajléktalanok nappali melegedőjének működését annak ellenőrzése céljából, hogy megfelelnek-e az Szt.-ben és a végrehajtási rendeleteiben foglalt szakmai követelményeknek. Ha az ellenőrzés során az engedélyező szerv megállapítja, hogy az intézmény fenntartója a szakmai követelményeket nem teljesítette, a működést engedélyező szerv a működési engedélyt visszavonja és a feltételek teljesítéséig ideiglenes működési engedélyt ad.  A még működési engedéllyel nem rendelkező szociális intézmények engedélyezési eljárására vonatkozóan a rendelet előírja, hogy ezen intézmények működési engedélyezése két szakaszban történik. Az első szakaszban - a jogszabályi feltételek megléte esetén - elvi működési engedélyt ad ki, ennek alapján az intézmény viszont szolgáltatást nem nyújthat. Ezt követően kerülhet sor - további jogszabályi feltételek teljesítése után - a működési engedély kiadására. A jogszabály rendelkezései értelmében, ha a működést engedélyező szerv engedély nélkül működő szociális intézményről szerez tudomást, felszólítja az intézmény fenntartóját, hogy harminc napon belül kérelmezze az intézmény működésének engedélyezését. Amennyiben az intézmény fenntartója a felszólításnak határidőben nem tesz eleget, illetőleg az intézmény működésének engedélyezése iránti kérelmet elutasítják, úgy a működést engedélyező szerv az intézmény további működését betiltja. A betiltott szociális intézmény ellátottainak az intézmény fenntartójával szemben érvényesíthető követeléseire, esetleges kárigényeire a Polgári törvénykönyvről szóló 1959. évi IV. törvény (a továbbiakban: Ptk.) szabályai az irányadók. A szociálisan rászorult személyek ellátásáról a 17.§ (1)-(2) bekezdésében foglaltak szerint kell gondoskodni. Ez a rendelkezés megszünteti azt a jogszabály hiányára visszavezethető alkotmányos jogokat sértő állapotot, amelyre az országgyűlési biztos a 3971/1999. és a 3972/1999. sz. jelentésében ajánlás formájában hívta fel a figyelmet.
	A vizsgált otthonok mindegyikében legalább száz, vagy e létszám feletti gondozottat ápoltak.
	
Az országgyűlési biztos az intézményi jogviszony keletkezésével összefüggésben a következő hiányosságokat állapította meg:

	-	A mezőkovácsházi otthonban több gondozott esetében hiányzik a pszichiátriai betegek otthonába szóló beutaló határozat, ami a gondozottak szociális biztonsághoz való alkotmányos jogával kapcsolatban visszásságot okoz.
	-	A vizsgált otthonokban - a Debreceni Terápiás Ház kivétel - a vizsgálat idején hatályban lévő 2/1994. NM rendeletben előírt előgondozási tevékenységet nem végeztek, ami a gondozottak szociális biztonsághoz fűződő alkotmányos jogával kapcsolatban visszásságot okozott. A 2000. január 22-én hatályba lépő 1/2000. SZCSM rendelet 23.§ (4) bekezdése értelmében a fővárosi, megyei önkormányzatok által fenntartott szociális intézmények 2001. január 1 napjáig nem kötelesek alkalmazni e rendelet előgondozásra vonatkozó szabályait. Az új rendelet értelmében az országgyűlési biztos a vizsgált időszakra vonatkozóan az alkotmányos jogot érintő visszásságot megállapította, a jövőre nézve azonban ajánlással nem élt. A kapott tájékoztatás szerint a kiskunhalasi, valamint a szentgotthárdi otthonokban tervezik az előgondozás megvalósítását. Az előgondozás lényege az, hogy az otthon környezettanulmányt készít, amelynek segítségével megismeri a gondozottat, különösen annak egészségi állapotát és speciális gondozási igényeit. Ez a jogszabályban előírt kötelezettség nagy mértékben segíti a gondozott gyorsabb beilleszkedését.

A tárgyi feltételekkel kapcsolatban az országgyűlési biztos a következő hiányosságokat állapította meg:
	-	A mezőkovácsházi otthon és a kiskunhalasi otthon tömegközlekedési eszközzel nehezen közelíthető meg, helyi buszjárat nincs, a távolsági busz megállója az otthontól 500, illetve 200 méterre található. A füzesabonyi otthon, valamint a bárándi otthon tömegközlekedési eszközzel nem közelíthető meg, csak gépkocsival vagy gyalog, mivel a vasútállomás, buszállomás, illetve település az otthontól 1-2 km. távolságra van. A füzesabonyi otthon többször kezdeményezte - eredménytelenül - egy, az otthonhoz közeli buszmegálló kiépítését. Megállapítottam, hogy a füzesabonyi otthonban gondozottak szabad mozgáshoz és a tartózkodási hely szabad megválasztásához fűződő alkotmányos jogával összefüggésben visszásságot okozott, hogy az otthon tömegközlekedési eszközzel nem közelíthető meg. A 2000. január 22-én hatályba lépő 1/2000. SZCSM rendelet előírásai értelmében az említett feltételnek az e rendelet hatálybalépésekor jogerős működési engedéllyel rendelkező intézményeknek 2002. december 31-ig kell megfelelniük. Az új rendeletre tekintettel, az országgyűlési biztos a vizsgált időszakra vonatkozóan az alkotmányos jogot érintő visszásságot megállapította, de a jövőre nézve ajánlással nem élt.
	-	A szakosított ellátásra szolgáló épületek - a füzesabonyi otthon és a mezőkovácsházi otthon kivételével - eredetileg nem szociális ellátást nyújtó, illetve nem pszichiátriai betegek ellátását biztosító intézménynek épültek. Az eredeti funkciókra, valamint a régi épületek rossz állapotára tekintettel, sok szempontból nem felelnek meg a jogszabályi előírásoknak. A fenntartók átalakításokkal, átépítésekkel próbáltak meg megfelelő körülményeket teremteni a gondozottaknak. A bárándi otthonban az épültek elhelyezkedése, belső szerkezeti megosztása, illetve az épületek állagmegóvása, felújítása az alapellátás megvalósítása szempontjából kifogásolható.
	-	A bárándi otthonban az akadálymentes közlekedést nem biztosították, a küszöböket meghagyták, közlekedést segítő rámpákat, kapaszkodókat nem szereltek fel mindenhol, lift nincs. A szentgotthárdi otthonban az akadálymentes közlekedést csak részben biztosították. A vizsgálat megállapítása szerint építészeti átalakítást nem igénylő rámpák, kapaszkodók, mozgást segítő korlátok felszerelésének hiánya a gondozottak szabad mozgáshoz való alkotmányos jogával összefüggésben visszásságot okoz.
	-	A vizsgált otthonok mindegyikében biztosították a folyamatos fűtést és melegvíz-szolgáltatást.
	-	A mezőkovácsházi otthonban, valamint a kiskunhalasi otthonban az ellátási formák elkülönítése nincs megoldva, ami a gondozottak lehető legnagyobb testi és lelki egészséghez, a szociális biztonsághoz való alkotmányos jogával kapcsolatban visszásságot okoz.
	-	A kiskunhalasi otthon kivételével, egy otthonban sem alakítottak ki a hatályos jogszabályi előírásoknak megfelelő gondozási egységeket. 
	-	A bárándi, a debreceni és a füzesabonyi otthonban az egy főre jutó mozgástér nem éri el a jogszabályi előírásokat. Ezekben, valamint a szentgotthárdi és kiskunhalasi otthonokban a lakószobákban négynél több gondozottat is elhelyeztek. A vizsgálat idején hatályban lévő 2/1994. NM rendelet értelmében a bentlakásos intézményekben az egy főre jutó légtér minimum 6-8 nm, és a lakószobában legfeljebb négy személy helyezhető el. Négynél több személyt egy lakószobában csak kivételesen lehet elhelyezni, azonban ekkor is biztosítani kell számukra a 6-8 nm nagyságú mozgásteret. Ennek a rendelkezésnek a rendelet hatálybalépésekor már működő intézményeknek nem kell megfelelniük, de a rendelet hatálybalépésekor nyújtott szolgáltatásaik feltételei és minősége nem romolhat. A 2000. január 22-én hatályba lépő 1/2000. SZCSM rendelet előírásai értelmében az említett feltételnek az e rendelet hatálybalépésekor jogerős működési engedéllyel rendelkező intézményeknek 2002. december 31-ig kell, hogy megfeleljenek.
	-	A szentgotthárdi, a bárándi otthonokban a jogszabályban meghatározott számú, nemenként elkülönített zuhanyzó/kád, valamint WC nem áll a gondozottak rendelkezésére. A kapott tájékoztatás szerint a vizsgált otthonokban sok gondozott inkontinencia betétet használ. A 2000. január 22-én hatályba lépő 1/2000. SZCSM rendelet előírásai értelmében az említett feltételnek az e rendelet hatálybalépésekor jogerős működési engedéllyel rendelkező intézményeknek 2002. december 31-ig kell, hogy megfeleljenek. 
	-	A bárándi otthonban az egészségügyi elkülönítő és az orvosi szoba jogszabályban előírt kialakításának hiánya a gondozottak lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való alkotmányos jogával összefüggésben visszásságot okoz.
	-	A bárándi otthonban nem alakítottak ki intimszobát.
	-	A bárándi és a mezőkovácsházi otthonban a vizsgálat megállapította, hogy a portaszolgálat, vagy más ellenőrző rendszer kialakításának elmulasztása veszélyezteti az otthon lakóinak életét és testi épségét és a gondozottak lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való alkotmányos jogával összefüggésben visszásságot okoz.

Az országgyűlési biztos a következő hiányosságokat állapította meg az otthonokban biztosított ellátással kapcsolatban:
	-	A vizsgált otthonok mindegyike saját főzőkonyhával rendelkezik. A gondozottaknak biztosítják a napi háromszori főétkezést, amelyek közül az ebéd mindenhol meleg étel, diétás étrend kialakítására van lehetőség. A bárándi otthon kivételével minden otthonban üzemel büfé, ahol a gondozottak megvehetik az alapvető élelmiszereket és tisztálkodószereket.
	-	A füzesabonyi, a bárándi, a kiskunhalasi és a debreceni otthonokban a jogszabályban előírt mennyiségű ruházatot, vagy a tisztálkodáshoz szükséges textíliát, illetve tisztálkodószereket hiánytalanul nem tudják biztosítani. A gondozottak megfelelő mennyiségű ruházattal, textíliával, valamint tisztálkodószerrel való ellátásának hiánya a szociális biztonsághoz való alkotmányos joggal összefüggésben visszásságot okoz. A 2000. január 22-én hatályba lépő 1/2000. SZCSM rendelet előírásai szerint, az említett textíliákból az otthonnak 3 váltást kell biztosítania. Az új rendelet értelmében az országgyűlési biztos a vizsgált időszakra vonatkozóan az alkotmányos jogot érintő visszásságot megállapította, de a jövőre nézve ajánlással csak a füzesabonyi otthon esetében élt.
	-	A füzesabonyi otthonban - a teljes ellátás keretén belül - nem biztosították a gondozottak gyógyászati segédeszközökkel történő ingyenes ellátását, ami a gondozottak szociális biztonsághoz való alkotmányos jogával összefüggésben visszásságot okoz.
	-	A vizsgált otthonok közül kizárólag a szentgotthárdi otthonban biztosították a vizsgálat idején hatályban lévő 2/1994. NM rendeletben előírt orvosi jelenlétet. A minimálisan előírt orvosi jelenlét hiánya a gondozottak lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való, valamint a szociális biztonsághoz való alkotmányos jogával kapcsolatban visszásságot okozott. A 2000. január 22-én hatályba lépő 1/2000. SZCSM rendelet az orvosi jelenlétre vonatkozó szabályokat megváltoztatta, így az országgyűlési biztos a vizsgált időszakra vonatkozóan az alkotmányos jogot érintő visszásságot megállapította, de az érintett otthonoknál - a füzesabonyi kivételével - a jövőre nézve ajánlással nem élt.
	-	Az országgyűlési biztos vizsgálata megállapította, hogy a gondozottak tulajdonhoz való alkotmányos jogával összefüggésben visszásságot okoz a füzesabonyi, a bárándi és a kiskunhalasi otthonok vagyonkezeléssel kapcsolatos gyakorlata, amely szerint az érintett gondozottak erre vonatkozó írásbeli meghatalmazása nélkül kezelik a gondozottak költőpénzét. A Polgári törvénykönyvről szóló 1959. évi IV. törvény 18.§-a értelmében ugyanis a mindennapi életben tömegesen előforduló, különösebb megfontolást nem igénylő szerződéseket még a cselekvőképtelen személyek is jóváhagyás nélkül köthetik meg.
	-	A vizsgálat megállapítása szerint a gondozottak tulajdonhoz való alkotmányos jogával összefüggésben visszásságot okoz a bárándi otthon vagyonkezeléssel kapcsolatos azon gyakorlata, amely szerint az otthon meghatalmazás nélkül veszi át a gondozottak nyugdíját, valamint nem rendelkezik meghatalmazással a gondozottak letétjének kezelésére sem és a gondozottak költőpénzének kiadását, felhasználását nem dokumentálják megfelelően. A vagyonkezeléssel kapcsolatban súlyos visszásságot okoz az is, hogy a gondnokság alatt álló gondozottak pénzét látraszóló betétkönyvben helyezték el, és ezeket a betétkönyveket az otthon kezeli, ahelyett, hogy a gondozottak pénzét gyámi fenntartású betétkönyvekben helyeznék el és a betétkönyveket a gondnokok kezelésébe adnák.
	-	A vizsgálat megállapítása szerint a gondozottak tulajdonhoz való alkotmányos jogával összefüggésben visszásságot okozott a kiskunhalasi otthon azon gyakorlata, amely szerint az otthon a költőpénzek kifizetésével hátralékba került. Volt olyan gondozott, akinél a költőpénz összegének maradványa a havi zárás után meghaladta - a vizsgálat idején hatályban lévő 2/1994. NM rendeletben előírt - öregségi nyugdíjminimum havi összegét.  A 2000. január 22-én hatályba lépő 1/2000. SZCSM rendelet nem rendelkezik a személyes letétben elhelyezhető készpénz havi összegéről. Az új rendelet értelmében az országgyűlési biztos a vizsgált időszakra vonatkozóan az alkotmányos jogot érintő visszásságot megállapította, de a jövőre nézve ajánlással nem élt.
	-	A szentgotthárdi otthonban a gondozottakkal kötött terápiás szerződés tartalma szerint a szolgáltatást igénybevevő a szerződés aláírásával egyidejűleg hozzájárul ahhoz, hogy amennyiben egészségi állapota miatt költőpénzének rendeltetésszerű felhasználására nem képes, akkor a kezelőorvos javaslatára költőpénzének kezelése a pénzkezelési szabályzat előírásainak megfelelően történjen. A vizsgálat pozitívumként értékelte azt, hogy a gondozott és/vagy törvényes képviselője a szerződés aláírásakor a jövőre vonatkozóan is rendezi a költőpénz kezelésének szabályait.

Az országgyűlési biztos a következő hiányosságokat állapította meg a gondozottakkal való bánásmóddal kapcsolatban:
	-	A mezőkovácsházi, a kiskunhalasi otthonban fegyelemsértés esetén büntetés a kimenőmegvonás. Az otthonoknak az a gyakorlata, amely szerint kimenőmegvonást büntetésként, és nem a gondozott ön- és közveszélyes állapotára tekintettel alkalmazzák, valamint elmulasztják az eseti orvosi szakvélemény beszerzését, a gondozottak emberi méltósághoz és a szabad mozgáshoz, a tartózkodási hely szabad megválasztásához fűződő alkotmányos jogával kapcsolatban visszásságot okoz.
	-	A bárándi otthonban a betegek önkormányzatának javaslata alapján azok a gondozottak, akik alkoholfogyasztásuk következtében fegyelemsértő magatartást tanúsítanak 1 hónapig nem kezelhetik saját maguk a költőpénzüket. Ilyen esetekben az intézmény megvesz a gondozott részére mindent, amire szüksége van, kivéve az alkoholt. A vizsgálat megállapítása szerint az otthon említett gyakorlata a gondozottak tulajdonhoz való alkotmányos jogával kapcsolatban visszásságot okoz. A Polgári törvénykönyvről szóló 1959. évi IV. törvény 18.§-a értelmében a mindennapi életben tömegesen előforduló, különösebb megfontolást nem igénylő szerződéseket még a cselekvőképtelen személyek is jóváhagyás nélkül köthetik meg.
	-	A vizsgálat megállapítása szerint a szentgotthárdi otthon magatartási kódexének szabályai, szankciói, valamint a fegyelmi bizottság által alkalmazott büntetések - így a kimenőmegvonás, a csoportos kimenő, megfigyelőbe történő elhelyezés - a gondozottak szabad mozgáshoz, a tartózkodási hely szabad megválasztásához, a pénzbüntetés a tulajdonhoz való, a pizsamára vetkőztetés az emberi méltósághoz való alkotmányos jogával összefüggésben visszásságot okoznak. 
	-	A szentgotthárdi otthonban a gondozottakkal terápiás "szerződés"-t kötnek, ami a vizsgálat megállapítása szerint önmagában nem okoz alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásságot, de az, hogy a terápiás "szerződés" aláírásával a gondozott kinyilvánítja, hogy normasértő magatartás elkövetése esetén a magatartási kódex - alkotmányos jogokat sértő - szankcióinak aláveti magát, alkotmányos jogokkal kapcsolatos visszásságot okoz.

Az országgyűlési biztos a házirendekkel kapcsolatban a következő hiányosságokat állapította meg:
	-	A vizsgálat idején hatályban lévő 2/0994. NM rendelet értelmében a debreceni, a bárándi, a kiskunhalasi és a szentgotthárdi otthonok jogszabályi követelményeknek nem megfelelő házirendje - figyelemmel a gondozottak törvényes érdekeire - a jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonsághoz való alkotmányos joggal kapcsolatban visszásságot okozott. A 2000. január 22-én hatályba lépő 1/2000. SZCSM rendelet értelmében az országgyűlési biztos a vizsgált időszakra vonatkozóan az alkotmányos jogot érintő visszásságot megállapította, de a debreceni és a szentgotthárdi otthonok esetében a jövőre nézve ajánlással nem élt.
	-	A füzesabonyi, a mezőkovácsházi, a debreceni otthonokban a házirend fenntartó általi felülvizsgálatára - az országgyűlési biztos vizsgálatának befejezésekor, a rendelkezésre álló adatok alapján - legalább két éve nem került sor. A bárándi otthon házirendjét a fenntartó 1994. november 11-én hagyta jóvá. Az időközben megváltozott jogszabályi környezetre, valamint a gondozottak törvényes érdekeire tekintettel indokolt a házirend rendelkezéseinek felülvizsgálata. A már többször említett 1/2000. SZCSM rendelet 113.§ (2) bekezdése értelmében a szociális intézmény e rendelet hatálybalépésétől számított négy hónapon belül vizsgálja felül, illetve készíti el a házirendjét.

Az országgyűlési biztos az érdekképviseleti fórumműködésével kapcsolatban a következő hiányosságokat állapította meg:
	-	bárándi, a debreceni, a füzesabonyi és a mezőkovácsházi otthonokban az érdekképviseleti fórum jogszabályban előírt működésének hiánya - figyelemmel a gondozottak törvényes érdekeire - a jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonsághoz, valamint a panaszhoz való alkotmányos jogokkal összefüggésben visszásságot okoz.

A vizsgálat az 1/2000. SZCSM rendelet rendelkezéseivel összefüggésben megállapította:
	-	A rendelet megváltoztatta a házirend kötelező tartalmi elemeit. Az e rendelet hatálybalépésekor működő intézményeknek a rendelet hatálybalépésétől számított négy hónapon belül felül kell vizsgálniuk, illetve el kell készíteniük a szervezeti és működési szabályzatukat, a házirendet, a szakmai programot, valamint az e rendelet és más jogszabályok által meghatározott szabályzatokat.
	-	A rendelet nem rendelkezik az előgondozásról. Ezt a feladatot a személyes gondoskodást nyújtó szociális ellátások igénybevételéről szóló 9/1999. SZCSM rendelet szabályozza oly módon, hogy a fővárosi, megyei önkormányzatok által fenntartott szociális intézmények 2001. január 1. napjáig nem kötelesek alkalmazni e rendelet előgondozásra vonatkozó szabályait.
	-	Azoknak, a rendelet hatálybalépésekor már működő intézményeknek, amelyekben a férőhelyek száma a 100 főt meghaladja, egy éven belül kell elkészíteniük a gondozási tervet. Azoknak az intézményeknek, amelyekben a férőhelyek száma a 100 főt nem éri el, hat hónapon belül kell a gondozási tervet elkészíteniük. A még nem működő intézménynek a gondozási tervet az ellátás igénybevételét követően egy hónapon belül kell elkészíteni.
	-	A jogszabály kötelező módon előírja, hogy szakosított ellátást nyújtó intézményekben 20-50 fős gondozási egységeket és 10-20 fős gondozási csoportokat kell kialakítani.
	-	A jogszabály értelmében a bentlakásos intézményekben ki kell alakítani közösségi együttlétre, tevékenységre (20 nm), valamint mentális gondozásra, látogatók fogadására szolgáló alkalmas helyiséget.
	-	A rendelet 3 váltás fehérneműt, hálóruhát és 3 váltás textíliát ír elő, amelyet az otthon biztosít azoknak a gondozottaknak, akik nem rendelkeznek megfelelő mennyiségű és minőségű ruhaneművel, illetve textíliával.
	-	A jogszabály rendelkezik az egészségügyi ellátásról, és ennek keretén belül a gyógyszerekkel való ellátásról. A jogszabály 52.§-a meghatározza a térítésmentesen biztosított gyógyszereket, ami ezen a körön kívül esik, azért a gondozottnak - a meghatározott feltételek szerint - 2000. július 1-től fizetnie kell.
	-	A vizsgálat megállapítása szerint a vizsgált otthonokban - a szentgotthárdi otthon kivételével - nem volt biztosított a 2/1994. NM rendeletben előírt orvosi, illetve szakorvosi jelenlét. A most hatályos rendelet a hatályon kívül helyezett 2/1994. NM rendelethez képest lényegesen kevesebb kötelező orvosi jelenlétet határoz meg. A vizsgálat megállapítása szerint az orvosi jelenlétre vonatkozó új rendelkezések - különös tekintettel arra, hogy a rendelet nem ír elő szakosított ellátás esetén kötelező szakorvosi jelenlétet - a gondozottak lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez való alkotmányos jogával kapcsolatban visszásságot okoz.

V. Ajánlások
	A vizsgálat megállapításai alapján a fenntartóknak, a közigazgatási hivataloknak és az intézményeknek tett egyedi ajánlásokon kívül, a pszichiátriai betegeket ápoló-gondozó otthonokban élők alkotmányos emberi jogainak érvényesülése és védelme érdekében az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. tv. 25.§-ában biztosított jogkörömben a következő ajánlást teszem

	Kezdeményezem, hogy a szociális és családügyi miniszter
	-	a 171/1998. Korm. rendelet 5.§ ab/ pontjában meghatározott feladatkörében vizsgálja felül az 1/2000. SZCSM rendelet szakosított ellátást nyújtó bentlakásos szociális intézményekben orvosi jelenlét meghatározására vonatkozó rendelkezéseit, majd a korábbi előírásoknak megfelelően módosítsa azokat.

	Az 1993. évi LIX. tv. 21.§ (1) bekezdésében biztosított hatáskörömben a következő ajánlást teszem:
	Felkérem valamennyi megyei gyámhivatal vezetőjét, hogy a személyes gondoskodást nyújtó szociális intézményekben - köztük a pszichiátriai betegeket ápoló-gondozó otthonokban - élő gondozottak Alkotmányban biztosított jogainak érvényesülését a gyámhivatalok eljárásuk során maradéktalanul biztosítsák. A jogszabályi előírások betartását maradéktalanul követeljék meg. Gondoskodjanak arról, hogy a gyámhatóságok a gondnokok tevékenységével kapcsolatos feladataikat a jelenleginél nagyobb körültekintéssel, a mindenkori jogszabályi előírásoknak megfelelően, a beutaltak érdekeinek maximális figyelembevételével lássák el. A gondnokok tevékenységét rendszeresen ellenőrizzék.

Budapest, 2000. április 30.

                                                                                            Gönczöl Katalin

	

Melléklet

2/1994. (I.30.) NM rendelet a személyes gondoskodást nyújtó intézmények szakmai feladatairól és működésük feltételeiről

	1.§  A rendelet hatálya kiterjed valamennyi személyes gondoskodást nyújtó szociális ellátásra. Az e rendeletben foglaltakat kell alkalmazni a nem állami szerv által fenntartott személyes gondoskodást nyújtó szociális ellátásokra is.
	2.§  (2)  A személyes gondoskodás biztosítása során fokozott figyelmet kell fordítani arra, hogy a gondozásban részesülő személyek emberi és állampolgári jogai ne sérüljenek. Az intézmény vezetője gondoskodik az intézményen belül az emberi és állampolgári jogok érvényesítéséről.
		(3)	A személyes gondoskodást nyújtó intézményt úgy kell kialakítani, hogy
			a/  az tömegközlekedési eszközzel könnyen megközelíthető legyen;
			b/  épületeinek építészeti megoldásai tegyék lehetővé az akadálymentes közlekedést;
			c/  Bútorzata és berendezési, felszerelési tárgyai feleljenek meg az ellátottak életkori sajátosságainak, egészségi és mozgásállapotának.
		(4)	A személyes gondoskodást nyújtó intézményekben a gondozottakkal közvetlenül foglalkozó dolgozók
			a/ alapellátás esetén legalább ötven százalékának,
			b/ szakosított ellátás esetén nyolcvan százalékának szakképzettnek kell lenni.
	4.§	(1)	A szakosított ellátást nyújtó intézmények tevékenységük jellege szerint
			a/ tartós elhelyezést biztosító intézmények (a továbbiakban: bentlakásos intézmények);
			b/ átmeneti elhelyezést nyújtó intézmények;
			c/ nappali ellátást nyújtó intézmények.
		(2)	A szakosított ellátást nyújtó intézményekben - ha a férőhelyek száma és tárgyi feltételek lehetővé teszik - 20-50 fős gondozási egységeket kell kialakítani.
		(3)	Ha egy intézmény keretében több szakosított ellátási forma működik, ellátási formánként külön-külön kell biztosítani az ellátás jellegének megfelelő személyi és tárgyi feltételeket.		 		
		(4)	Az intézményi szolgáltatásokat az intézmény vezetőjének döntése alapján olyan rászorult személy is igénybe veheti, aki nem áll az intézménnyel beutalás vagy intézményvezetői intézkedés alapján jogviszonyban. Az ilyen személy részére nyújtott szolgáltatásért fizetendő térítési díjról külön jogszabály rendelkezik. 
	42.§	 (3) 	Az a bentlakásos intézmény alkalmas gondozási feladatok ellátására, amelyikben
		a/	egy ellátottra legalább hat-nyolc négyzetméternyi lakószoba;
		b/	tíz ellátottra legalább egy fürdőkád vagy zuhanyzó, valamint nemenkénti WC;
		c/	gondozási egységenként legalább harminc négyzetméter alapterületű közösségi együttlétre szolgáló helyiség jut, és biztosított a folyamatos fűtés és melegvíz-szolgáltatás.
	43.§ (1)	Ha e rendelet másként nem rendelkezik, a bentlakásos intézményi lakószobában legfeljebb négy személy helyezhető el. Négynél több személyt egy lakószobában csak kivételesen indokolt esetben lehet elhelyezni, azonban ilyen esetben is biztosítani kell a 42.§ (2) bekezdés a/ pontjában foglaltakat.
		(2)	Házaspárok (élettársak) elhelyezésére külön lakószobát kell biztosítani.
	45.§	  A bentlakásos intézményben gondozott személy az e rendeletben foglaltak szerint részesül teljes körű ellátásban.
	46.§	 (1)	A bentlakásos intézmény az étkezést a bentlakók életkori sajátosságainak, valamint az egészséges táplálkozás követelményeinek megfelelően nyújtja, az 5. számúmellékletben foglaltak figyelembevételével.
		 (2)	A gondozottak étkeztetése keretében legalább napi háromszori főétkezést - ebből legalább egy alkalommal meleg ételt - kell biztosítani. A tizennégy éven aluliak (a továbbiakban: gyermekkorú) a főétkezéseken kívül naponta legalább kétszer kiegészítő étkeztetésben részesülnek.
		 (3)	Ha a gondozott egészségi állapota indokolja, részére - orvosi javaslatra - az orvos előírásainak megfelelő étkezési lehetőséget (pl. diéta, gyakoribb étkezés) kell biztosítani.
	47.§ (1)	Ha a gondozott megfelelő mennyiségű és minőségű saját ruházattal nem rendelkezik, a teljes körű ellátás részeként nyújtott ruházat legalább négy váltás fehérneműt és hálóruhát, valamint az évszaknak megfelelő legalább két váltás felső ruházatot és utcai cipőt - szükség szerint más lábbelit - tartalmaz.
		 (3) 	Az (1) és (2) bekezdésben felsorolt ruházat összetételéről, mennyiségéről, valamint a sportruházattal való ellátás indokoltságáról az intézmény vezetője dönt.
		 (4)	A gondozott az intézmény által nyújtott ruházatot nem köteles igénybe venni, azonban saját ruházatának elhasználódása esetén is csak az (1) bekezdés szerinti ruházati ellátást igényelheti.
		 (5)	A gondozottak ruházatának tisztításáról és javításáról az intézmény a házirendben meghatározott módon gondoskodik.
		 (6)	az intézmény vezetője a gondozott szükségletei, valamint a ruházat elhasználódásának figyelembevételével gondoskodik az (1) és (2) bekezdés szerinti ruházat beszerzéséről, illetve cseréjéről.
	50.§	 A bentlakásos intézmény a textíliával való ellátás keretében, valamint a személyi higiéné biztosítása érdekében gondozottanként
		 a/	öt váltás ágyneműt;
		 b/	a tisztálkodást segítő öt váltás textíliát, valamint a tisztálkodáshoz szükséges anyagokat, eszközöket;
		 c/	a gyermekek és incontinens betegek ellátásához szükséges anyagokat, eszközöket szükség szerint biztosítja.
	51.§	 (1)	A bentlakásos intézmény biztosítja - a fogorvosi ellátás kivételével - a gondozottak egészségügyi alapellátását.
		 (2)	A bentlakásos intézmények a típusuknak megfelelő, a 2.számú melléklet szerinti szakorvost alkalmaznak.
		 (3)	A bentlakásos intézmények az (1) és (2) bekezdésben szereplő egészségügyi ellátás mellett a gondozottak részére egyéb egészségügyi ellátást is nyújthatnak.
	53.§	 (1) 	A gondozásban részesülő személy részére előírt gyógyszer felhasználását egyéni nyilvántartó lapon kell rögzíteni.
		 (2)	A bentlakásos intézményekben műszakonként, a gondozottak egészségi állapotát érintő változásokról, illetve a velük kapcsolatos jelentősebb eseményekről sorszámozott eseménynaplót kell vezetni.
	54.§	 (1)	Az intézményben gondozott betegek ellátásához szükséges ápolási segédeszközökről, a beteg kényelmét szolgáló eszközökről, valamint a rehabilitációt segítő eszközökről az intézmény gondoskodik.
		 (2)	Az intézményben élő gondozott számára szükséges gyógyszer, valamint gyógyászati segédeszköz beszerezéséről az intézmény gondoskodik.
	55.§	 A bentlakásos intézmény feladatkörében gondoskodik a jogosult mentálhigiénés ellátásáról. Ennek keretében biztosítja
		 a/	a személyre szabott bánásmódot;
		b/	a szabadidő kulturált eltöltésének feltételeit;
		c/	a szükség szerinti pszichoterápiás foglalkozást,
		d/	a gondozott családi és társadalmi kapcsolatai fenntartásának feltételeit.
	56.§	 (1)	A bentlakásos intézmény szervezi a munkavégzésre képes ellátottak foglalkoztatását. A gondozott személy életkorának és egészségi állapotának megfelelően, a foglalkozás lehet
			a/  munkavégzési célú;
			b/  terápiás célú;
			c/  képességfejlesztő, valamint
			d/  képzési célú.
		 (2)	Az (1) bekezdés a/ pontja szerinti foglalkoztatás formái, különösen
			a/  az intézmény működési körén belül szervezett munkavégzés;
			b/  az intézmény közreműködésével más gazdálkodó szervezet részére végzett munka vagy intézmény által végzett vállalkozási tevékenység;
			c/  az a/ és b/ alá nem tartozó, más jogviszony keretében történő munkavégzés.
	60.§	 (1)	A bentlakásos intézmény alapfeladatát meghaladó egyéb szolgáltatásokat is nyújthat. Ha e szolgáltatásokat az intézménybe beutaltak veszik igénybe, az általuk fizetendő térítés mértékét - a  külön jogszabályban foglaltak szerint - a házirendben kell meghatározni.
	62.§	 (1)	Az érték- és vagyonmegőrzésre átvett tárgyakról az intézmény vezetője tételes felsorolás alapján átvételi elismervényt készít és annak egy példányát átadja a jogosultnak. Az értéktárgyak átadását és átvételét két tanú jelenlétében kell elvégezni. Az értéktárgyak biztonságos megőrzéséről az intézmény vezetője gondoskodik.
		 (2)	A gondozottól átvett készpénzt elsősorban a gondozott, illetve törvényes képviselőjének írásban tett nyilatkozata szerint az intézményben, vagy pénzintézetben kell megőrizni. A házirend tartalmazza, hogy milyen esetekben szükséges a készpénzt - pénzintézetben - betét formájában megőrizni. A készpénz betétben való elhelyezéséről a pénz átvételétől számított két munkanapon belül az intézmény vezetője gondoskodik. A készpénz betétben történő elhelyezéséig annak megőrzését a pénzkezelési és házipénztári szabályzatban (a továbbiakban: pénzkezelési szabályzat) foglaltak szerint kell biztosítani.
	63.§	 (1)	A bentlakásos intézményben a gondozott személy készpénzének kezelése saját vagy törvényes képviselőjének írásbeli nyilatkozata szerint személyes nyilvántartású letét formájában is történhet. A személyes letétben elhelyezhető készpénz havi összege nem haladhatja meg az öregségi nyugdíj mindenkori legkisebb összegét, és elsősorban a személyes szükségletek kielégítését szolgálja.
		 (2)	A személyes szükséglet körébe tartozik különösen az intézményi ellátást meghaladó mennyiségű, vagy minőségű élelmezés, ruházat, valamint textília. A felsoroltakon kívül személyes szükségletek kielégítését szolgálja még a gondozott által igényelt személyes használati tárgy (pl. televízió, magnetofon, rádió, hűtőszekrény) és szolgáltatás (pl. fodrász, kirándulás, kulturális program) is.
		 (3)	Az (1) bekezdés szerinti készpénz kezeléséről, a kezelésre jogosult személyekről, valamint a pénz felhasználásának és elszámolásának módjáról a pénzkezelési szabályzatban kell rendelkezni.
	64.§	 (1) A bentlakásos intézményben elhunytakkal kapcsolatos teendők ellátását az intézmény vezetője szervezi. Ennek keretében kell gondoskodni az elhunyt
			a/  elkülönítéséről;
			b/  végtisztességre való felkészítéséről;
			c/  a törvényes képviselők, valamint a hozzátartozók értesítéséről;
			d/  ingóságainak számbavételéről, megőrzéséről, valamint örököseinek történő átadásáról.
		 (2)	Az elhunyt ingóságairól a halál beálltát követően azonnal jegyzéket készít a haláleset időpontjában műszakot vezető dolgozó. A jegyzéket két tanúval alá kell íratni.
		 (3)	Az (1) bekezdés c/ pontja szerinti értesítésről legkésőbb a halálesetet követő napon kell gondoskodni.
		 (4)	Az intézmény gondoskodik az elhunyt eltemettetéséről, ha nincs eltemettetésre kötelezett vagy, ha a kötelezett kötelezettségét nem teljesíti.
	65.§	  Az intézmény belső életének rendjét a házirend tartalmazza. A  házirendben kell szabályozni különösen
		  a/	a gondozottak együttélési szabályait;
		  b/	az intézményből való eltávozás és visszatérés rendjét;
		  c/	a gondozottak egymás közötti, valamint a hozzátartozóikkal való kapcsolattartásának szabályait;
		  d/	az intézménybe bevihető személyes használati tárgyak körét;
		  e/	az érték- és vagyonmegőrzése átvett tárgyak átvételének és kiadásának szabályait;
		  f/	a ruházattal, textíliával való ellátás, valamint a ruházat és textília tisztításának és javításának rendjét;
		  g/	az esetenkénti alkoholfogyasztás szabályait;
		  h/	a gondozottak tisztálkodási szerekkel való ellátásának rendjét;
		  i/	a személyes letétben elhelyezhető készpénz havi összegét;
		  j/	az intézmény alapfeladatainak körébe nem tartozó, azt meghaladó program, szolgáltatás, valamint az intézményi jogviszonyban nem álló személynek nyújtott szolgáltatás térítési díját.
	73.§	 (1)	A pszichiátriai betegek otthona, valamint a szenvedélybetegek otthona a személyes gondoskodás más formáival együtt csak akkor szervezhető, ha a gondozottak elkülönített ellátása biztosított.
		 (2)
		 (3)	A szenvedélybetegek, valamint a pszichiátriai betegek otthonában folyó ápoló-gondozó tevékenység részletes szempontjait a Magyar Pszichiátriai Társaság által kiadott módszertani levél tartalmazza.
	99.§	 (1)	Az e rendelet hatálybalépésekor már működő intézmények a 2.§ (4) bekezdésében foglaltaknak, valamint az intézménnyel közalkalmazotti vagy munkajogviszonyban lévő személyek a 2.számú melléklet szerinti képesítési előírásoknak a rendelet hatálybalépésétől számított öt éven belül kell, hogy megfeleljenek.
       100.§	 	A rendelet hatálybalépésekor már működő intézményekben a rendelet hatálybalépését követő hónap első napjától számított hat hónapon belül kell biztosítani a dolgozók munkaruha-ellátását, valamint a gondozottak ruházattal való ellátását.
       102.§	 (1)	Az e rendelet hatálybalépésekor már működő intézmények a 2.§ (3) bekezdés a/ és b/ pontjában, a 42.§ (2) bekezdés a/-c/ pontjában, a 43.§-ban, a 75.§ (3) bekezdésében, a 85.§ (2) bekezdésének a/, b/, d/ pontjában foglaltaknak nem kell, hogy megfeleljenek, azonban az e rendelet hatálybalépésekor nyújtott szolgáltatásaik feltételei és minősége nem romolhat.
		 (2)	Az (1) bekezdésben említett feltételeknek a rendelet hatálybalépésekor még nem működő intézménynek akkor kell megfelelnie, ha az intézmény építésére a rendelet hatálybalépéséig építési engedélyt még nem adta ki.

1/2000. (I.7.) SZCSM rendelet a személyes gondoskodást nyújtó szociális intézmények szakmai feladatairól és működésük feltételeiről	

	 1.§	 A rendelet hatálya kiterjed valamennyi személyes gondoskodást nyújtó szociális ellátásra. Az e rendeletben foglaltakat kell alkalmazni a nem állami és egyházi szerv által nyújtott szociális ellátásokra is.
	 3.§	 A személyes gondoskodás biztosítása során fokozott figyelmet kell fordítani arra, hogy az ellátásban részesülő személyek emberi és állampolgári jogai ne sérüljenek. Az intézmény vezetője gondoskodik az intézményen belül az emberi és állampolgári jogok érvényesüléséről, az egyéni autonómiáját elfogadó, integrációja minden eszközzel segítő, humanizált környezet kialakításáról és működtetéséről.
	 4.§	 A személyes gondoskodást nyújtó intézményt úgy kell kialakítani, hogy
		 a/	az tömegközlekedési eszközzel könnyen megközelíthető legyen,
		 b/	épületeinek építészeti megoldásai tegyék lehetővé az akadálymentes közlekedést,
		 c/	bútorzata és berendezési, felszerelési tárgyai, az életvitelhez szükséges körülmények feleljenek meg az ellátottak életkori sajátosságainak, egészségi és mozgásállapotának.
	 5.§	 (1)	A személyes gondoskodást nyújtó szociális intézménynek rendelkeznie kell
			a/   ha költségvetési intézmény, alapító okirattal,
			b/   működési engedéllyel,
			c/   szervezeti és működési szabályzattal,
			d/   házirenddel,
			e/   szakmai programmal,
			f/   a foglalkoztatottak munkavégzésére vonatkozó munkaköri leírásokkal.
		(2)	Az (1) bekezdésben foglaltakon túl
			a/   az alapellátást nyújtó intézménynek az 1. számú melléklet I.1., II.3., valamint a III. pontjában meghatározott,
			b/   a szakosított ellátást nyújtó intézménynek az 1. számú mellékletben meghatározott valamennyi
szabályzattal rendelkeznie kell.
		(3)	A bentlakásos szociális intézmény belső életének rendjét a házirend tartalmazza. A házirendben kell szabályozni különösen
			a/   az együttélés szabályait,
			b/   az intézményből való eltávozás és visszatérés rendjét,
			c/   az ellátásban részesülő személyek egymás közötti, valamint a hozzátartozóikkal valók kapcsolattartásának szabályait,	
			d/   az intézménybe bevihető személyes használati tárgyak körét,
			e/   az érték- és vagyonmegőrzésre átvett tárgyak átvételének és kiadásának szabályait,
			f/   a ruházattal, textíliával, tisztálkodó szerekkel való ellátás, valamint a ruházat és textília tisztításának és javításának rendjét,
			g/   az intézményi jogviszony megszűnésének szabályait,
			h/   az egyéni és a közösségi vallásgyakorlásra vonatkozó szabályokat,
			i/    az intézmény alapfeladatát meghaladó programok, szolgáltatások körét és térítési díját.
	6.§	(1)	Az alapellátást biztosító intézményben az ellátásban részesülő személyekkel közvetlenül foglalkozó dolgozók legalább ötven százalékának, a szakosított ellátást biztosító intézményben legalább nyolcvan százalékának szakképzettnek kell lennie.
		(2)	A személyes gondoskodás egyes formáinak szakmai létszámnormáit a 2. számú melléklet tartalmazza.
		(3)	A (2) bekezdés szerinti szakmai létszámnorma - a szolgáltatások biztosítása érdekében - a szociális intézményben kötelezően alkalmazandó létszámot jelenti.
		(4)	A gazdasági, pénzügyi feladatok ellátására a 2. számú mellékletben megállapított létszám ajánló jellegű.
		(5)	A személyes gondoskodást nyújtó szociális intézményben foglalkoztatottak képesítési előírásait a 3. számú melléklet tartalmazza.
		(6)	A személyes gondoskodást nyújtó intézményben foglalkoztatott személy feladatait az intézmény szervezeti és működési szabályzatában és a munkaköri leírásban foglaltak szerint végzi.
		(7)	A személyes gondoskodást nyújtó intézményben foglalkoztatott személy, valamint közeli hozzátartozója (A Polgári törvénykönyvről szóló 1959. évi IV. törvény (a továbbiakban: Ptk.) 685.§ b/ pontja) az ellátásban részesülő személlyel tartási, életjáradéki és öröklési szerződést az ellátás időtartama alatt - illetve annak megszűnésétől számított egy évig - nem köthet.
		(8)	A személyes gondoskodás körébe tartozó feladatokat ellátó személyek részére munkaruhát kell biztosítani. A munkaruha juttatás feltételeit a munkáltató állapítja meg.
	7.§	(1)	A személyes gondoskodást nyújtó, tartós bentlakásos intézményi ellátásban részesülő személyre gondozási tervet kell készíteni. Gondozási tervet kell készíteni azon ellátást igénybe vevő személyre is, aki az átmeneti elhelyezést biztosító intézményi ellátást legalább hat hónap időtartamra veszi igénybe.
		(2)	A gondozási terv egyénre szabottan határozza meg az ellátásban részesülő állapotának megfelelő gondozási, ápolási, fejlesztési feladatokat és azok megvalósításának módszereit. A gondozási tervet az ellátás igénybevételét követően egy hónapon belül kell elkészíteni.
		(3)	A gondozási terv típusai
			a/  az egyéni gondozási terv,
			b/  az egyéni rehabilitációs program,
			c/  az egyéni fejlesztési terv.
		(4)	Az egyéni gondozási terv - a fogyatékos személyek otthona kivételével - az ápolást-gondozást nyújtó intézményben elhelyezett személy ellátásához kapcsolódó, az e rendeletben meghatározott gondozási feladatokat rögzíti.
		(5)	Az egyéni rehabilitációs program - a fogyatékos személyek rehabilitációs intézménye kivételével - a rehabilitációs intézményben elhelyezett személy számára nyújtott életvezetési, pszichés, mentális, szociális, a foglalkoztatáshoz való segítségnyújtást tartalmazó dokumentáció.
		(6)	Az egyéni fejlesztési terv a fogyatékos személyek rehabilitációs intézményében, valamint a fogyatékos személyek otthonában, illetve a lakóotthonban elhelyezett személy részére az egyénre szabott bánásmód leírását, az önellátási képesség fejlesztését tartalmazó dokumentáció. Az egyéni fejlesztési terv az ellátott személyről készített (gyógy)pedagógiai, egészségi és mentális állapotra vonatkozó jellemzés alapján készül.
		(7)	H a rehabilitációs intézményben , a pszichiátriai betegek otthonában, valamint a fogyatékos személyek otthonában ellátott személynek az Szt. 112.§ (3) bekezdésében meghatározott szakértői bizottság más szociális intézménybe történő áthelyezését javasolja, az ellátott részére ezen intézménytípusra előírt gondozási tervtípust kell elkészíteni.
	8.§	(1)	A gondozási terv elkészítéséről és az abban meghatározott feladatok teljesítéséről az intézmény vezetője gondoskodik.
		(2)	A gondozási tervet, annak módosítását az ellátást igénybe vevő személlyel, illetve törvényes képviselőjével közösen kell elkészíteni. A gondozási terv eredményességének feltétele az ellátást igénybe vevő aktív közreműködése.
		(3)	A gondozási terv kidolgozását munkacsoport végzi, amelyben az ellátásban részesülő személlyel közvetlenül foglalkozó szakember, valamint az intézményvezető által kijelölt szakemberek vesznek részt (pl. orvos, gyógypedagógus, foglalkoztatás vezető, mentálhigiénés szakember).
		(4)	A gondozási terv orvosszakmai kérdéseiről az intézmény orvosa pontos és részletes tájékoztatást nyújt az ellátást igénybe vevő részére.
        40.§	(1)	A szakosított ellátást nyújtó intézményben gondozási egységeket és gondozási csoportokat kell kialakítani.
		(2)	A gondozási egység a személyes gondoskodást nyújtó szociális intézményben elhelyezett személyek ellátásának szervezési alapegysége. A szociális intézményben húsz-ötven fős gondozási egységet kell kialakítani.
		(3)	A szociális intézményben az elhelyezést igénybe vevők egyéni gondozását tíz-húsz fős gondozási csoportok kialakításával végzik. 
		(4)	Ha egy intézmény keretében több szakosított ellátási forma működik, ellátási formánként külön-külön kell biztosítani az ellátás jellegének megfelelő személyi, tárgyi és szakmai feltételeket.
		(5)	A bentlakásos intézmény alapfeladatát meghaladó egyéb szolgáltatásokat is nyújthat. E szolgáltatásokat intézményi jogviszonyban nem álló személy is igénybe veheti.
	41.§ (1)	A bentlakásos intézményben biztosítani kell a napi huszonnégy órás szolgálatot, a folyamatos működéshez szükséges személyi és tárgyi feltételeket.
		 (2)	A bentlakásos intézményben kikell alakítani
			a/  az éjszakai és nappali tartózkodásra (lakhatás),
			b/  a személyi tisztálkodásra,
			c/  az étkezésre,
			d/  az intézmény jellege szerinti közösségi együttlétre, tevékenységre (pl. társalgó, könyvtár, foglalkoztató, kápolna, imaterem), valamint mentális gondozásra,
			e/  az egészségügyi ellátás céljára (pl. orvosi szoba, betegszoba),
			f/  gondozási egységenként legalább húsz négyzetméter alapterületű közösségi együttlétre,
			g/  a látogatók fogadására
szolgáló helyiséget.
	42.§ (1)	Ha e rendelet másként nem rendelkezik, a bentlakásos intézményi lakószobában legfeljebb négy személy helyezhető el. Négynél több személyt egy lakószobában csak kivételesen indokolt esetben lehet elhelyezni, azonban ilyen esetben is biztosítani kell a 41.§ (4) bekezdésének a/ pontjában foglaltakat.
		 (2)	Házaspárok (élettársak) elhelyezésére külön lakószobát kell biztosítani.
	43.§	 Az átlagot jóval meghaladó minőségű elhelyezési körülménynek minősül
			a/  az olyan önálló, egy- vagy kétszemélyes lakrész, amely lakószobát, konyhát és fürdőszobát, esetleg egyéb helyiséget foglal magába, és egy ellátottra legalább tíz négyzetméter nagyságú lakóterület jut, vagy
			b/  az olyan egy- vagy kétszemélyes lakószoba, amelyhez önálló fürdőszoba tartozik, és épülete korszerűen kialakított és berendezése teljes mértékben felszerelt (tv, hűtőszekrény, mosógép stb.).
	46.§	 (1)	Az ellátást igénybe vevő a  bentlakásos intézményben saját ruházatát és textíliáját használja.
		 (2)	Ha az ellátást igénybe vevő  megfelelő mennyiségű és minőségű saját ruházattal nem rendelkezik, a teljes körű ellátás részeként nyújtott ruházat legalább három váltás fehérneműt és hálóruhát, valamint az évszaknak megfelelő legalább két váltás felső ruházatot és utcai cipőt - szükség szerint más lábbelit - tartalmaz.
		 (3)	A kiskorú, valamint fogyatékos személyek részére - ha indokolt, a (2) bekezdésben foglaltakon túl - az életkornak megfelelő sportruházatot is biztosítani kell.
		 (4) Az intézményi ellátásban részesülő tanköteles fogyatékos személy részére a korai fejlesztéshez, fejlesztő felkészítéshez, valamint az iskolai tanulmányok folytatásához szükséges iskolai felszerelést is biztosítani kell.
		 (5)	A (2) bekezdésben felsorolt ruházat összetételéről, mennyiségéről, a sportruházattal való ellátás indokoltságáról az intézmény vezetője dönt.
		 (6)	Az ellátást igénybe vevő az intézmény által nyújtott ruházatot nem köteles használni, azonban saját ruházatának elhasználódása esetén is csak a (2) bekezdés szerinti ruházati ellátást igényelheti.
		 (7)	A ruházat tisztításáról és javításáról az intézmény a házirendben meghatározott módon gondoskodik.
		 (8)	Az intézmény vezetője az ellátást igénybe vevő szükségletei, valamint a ruházat elhasználódásának figyelembevételével gondoskodik a (2)-(3) bekezdés szerinti ruházat beszerzéséről, illetve cseréjéről.
	47.§	 Azokban a bentlakásos intézményekben, ahol szervezett keretek között foglalkoztatás folyik, a foglalkoztatás jellege szerinti védő- és munkaruha ellátásról, valamint az egészséges és biztonságos munkavégzés feltételeiről az intézmény gondoskodik.
	48.§ (1) A személyes használatra kiadott ruházat az intézmény tulajdonát képezi és azt egyéni nyilvántartó lapon kell az ellátást igénybe vevő részére kiadni.
		 (2)	A cselekvőképtelen, valamint a korlátozottan cselekvőképes személyek részére kiadott ruházatról a gondozási egység vezetője leltárt vezet.
	49.§	 A bentlakásos intézmény a textíliával való ellátás keretében, valamint a személyi higiéné biztosítása érdekében ellátottanként
		a/ három váltás ágyneműt,
		b/ a tisztálkodást segítő három váltás textíliát, valamint a tisztálkodáshoz szükséges anyagokat, eszközöket,
		c/ a gyermekek és incontinens betegek ellátásához szükséges anyagokat, eszközöket
szükség szerint biztosítja.
	50.§	 (1)	A bentlakásos intézmény - a lakóotthon kivételével - biztosítja az ellátást igénybe vevők egészségügyi ellátását.
		 (2)	Az egészségügyi ellátás keretében a személyes gondoskodást nyújtó szociális intézmény köteles gondoskodni az igénybe vevő
			a/  egészségmegőrzését szolgáló felvilágosításról,
			b/  rendszeres orvosi felügyeletéről,
			c/  szükség szerinti ápolásáról,
			d/  szakorvosi ellátásához aló hozzájutásáról,
			e/  kórházi kezeléséhez való hozzájutásáról,
			f/  e rendeletben meghatározott gyógyszerellátásáról,
			g/  gyógyászati segédeszközeinek biztosításáról.
		 (3)	A bentlakásos szociális intézmény a rendszeres orvosi felügyelet keretében biztosítja az ellátást igénybe vevő egészségi állapotának folyamatos ellenőrzését, az egészségügyi tanácsadást, a szűrést, az orvos által elrendelt vizsgálat elvégzését - ha az intézmény keretei között megoldható -, gyógykezelését.
	51.§	 (1)	Az ellátásban részesülő személy részére előírt gyógyszer felhasználását a 9. számú melléklet szerinti nyilvántartó lapon kell rögzíteni.
		 (2)	A bentlakásos intézményben műszakonként az ellátottak egészségi állapotát érintő változásokról, illetve a velük kapcsolatos jelentősebb eseményekről sorszámozott eseménynaplót (átadó füzetet) kell vezetni.
	55.§	 (1)	A bentlakásos intézmény szervezi a munkavégzésre képes ellátottak foglalkoztatását, valamint a meglévő képességek fejlesztését, szinten tartását. Az ellátást igénybe vevő életkorának és egészségi állapotának megfelelően a foglalkoztatás lehet
			a/  munkavégzés célú,
			b/  terápiás célú, képességfejlesztő,
			c/  képzési célú.
		(2)	A munkavégzési célú foglalkoztatás formái különösen
			a/  az intézmény működési körén belül szervezett munkavégzés,
			b/  az intézmény közreműködésével más gazdálkodó szervezet részére végzett munka, vagy az intézmény által végzett vállalkozási tevékenység,
			d/  az a/ és b/ pont alá nem tartozó, más jogviszony keretében történő munkavégzés.
	56.§	 (1)	Az intézmény működési körén belül szervezett munkavégzési célú foglalkoztatás lehet az igazgatási, gazdasági, vagy az ellátást igénybe vevők művelődését, szórakozását szolgáló részlegekben, valamint az intézmény közvetlen környezetében, kertben végzett munka.
		 (2)	Az intézmény működési körén belül szervezett foglalkoztatásért az érintett munkajutalomban részesíthető. A munkajutalom a foglalkoztatás jellegétől függően differenciált, amelynek havi összegét a munkalapon rögzített tevékenység jellege és a munkában töltött idő alapján az intézmény vezetője és a foglalkoztatást vezető szakember határozza meg, azonban havi összege nem lehet kevesebb az öregségi nyugdíj mindenkori legkisebb összegének húsz százalékánál.
		 (3)	Munkajutalomban minden, az intézmény működési körén belül szervezett foglalkoztatásban részt vevő ellátott részesíthető, függetlenül attól, hogy rendszeres havi jövedelemmel rendelkezik-e vagy sem. Ha az ellátott költőpénzben részesül, a költőpénz összege nem csökkenthető a munkajutalom összegével.
		 (4)	A jutalmazás gyakoriságáról, a jutalomban részesülő személyekről, valamint annak alkalmankénti összegéről, a foglalkoztatásban való részvétel figyelembevételével az intézmény vezetője - a foglalkoztatást segítő dolgozók javaslata alapján - határoz.
	57.§	 (1)	A terápiás és képességfejlesztő foglalkoztatás célja a megmaradt képességek fejlesztése, szinten tartása. A terápiás foglalkoztatás szervezhető az intézmény környezetében, foglalkoztató helyiségben és az intézményen kívül is.
		 (2)	A terápiás és képességfejlesztő foglalkoztatásból származó eredmény az intézményben nyújtott ellátás színvonalának emelésére, valamint a foglalkoztatásban közvetlenül résztvevők díjazására fordítható. A foglalkoztatásban közreműködő személyek díjazásának mértékét a házirend határozza meg.
		 (3)	A képességfejlesztő foglalkoztatás szervezésére akkor kerülhet sor, ha a munkavégzés intézményen belüli - házirendben rögzített - feltételei adottak.
		 (4)	Az intézmény vezetője, az ellátást igénybe vevő kérésére - indokolt esetben - segítséget nyújt az ellátást igénybe vevő munkaviszony, vagy más jogviszony keretében történő rendszeres vagy alkalmi foglalkoztatásához.
	58.§	 (1)	Képzési célú foglalkoztatást abban a rehabilitációs intézményben kell szervezni, ahol az ellátást igénybe vevő eredményes rehabilitációjához az szükséges.
		 (2)	A képzési célú foglalkoztatás biztosításánál figyelemmel kell lenni a rehabilitálandó személy képességeire, illetve arra, hogy  az a lakóhelyi környezetébe való visszatérést szolgálja, a megszerzett ismeretet hasznosítani tudja az  intézményi ellátás megszűnését követően is.
	60.§	 (1)	Az érték- és vagyonmegőrzésre átvett tárgyakról az intézmény vezetője tételes felsorolás alapján átvételi elismervényt készít és annak egy példányát átadja az ellátást igénybe vevőnek, illetve törvényes képviselőjének. Az értéktárgyak átadását és átvételét két tanú jelenlétében kell elvégezni. Az értéktárgyak biztonságos megőrzéséről az intézmény vezetője gondoskodik.
		 (2)	Az ellátást igénybe vevőtől átvett készpénzt elsősorban az ellátást igénybe vevő, illetve törvényes képviselőjének meghatalmazása szerint az intézményben, vagy pénzintézetben kell megőrizni. A házirend tartalmazza, hogy milyen esetekben szükséges a készpénzt - pénzintézetben - betét formájában megőrizni. A készpénz betétben való elhelyezéséről a pénz átvételétől számított négy munkanapon belül az intézmény vezetője gondoskodik. A készpénz betétben történő elhelyezéséig annak megőrzését a pénzkezelési szabályzatban foglaltak szerint kell biztosítani.
	61.§	 (1)	A bentlakásos intézményben az ellátott személy készpénzének kezelése saját, vagy törvényes képviselőjének írásbeli nyilatkozata szerint személyes nyilvántartású letét formájában is történhet. A letétben elhelyezett készpénz elsősorban a személyes szükségletek kielégítését szolgálja.
		 (2)	A személyes szükséglet körébe tartozik különösen az intézményi ellátást meghaladó mennyiségű vagy minőségű élelmezés, ruházat, valamint textília. A felsoroltakon kívül személyes szükségletek kielégítését szolgálja még a személyes használati tárgy (pl. televízió, magnetofon, rádió, hűtőszekrény) és szolgáltatás (pl. fodrász, kirándulás, kulturális program) is.
		 (3)	A készpénz kezeléséről, a kezelésre jogosult személyekről, valamint a pénz felhasználásának és elszámolásának módjáról a pénzkezelési szabályzatban kell rendelkezni.
	63.§	 (1)	Az ápolást-gondozást nyújtó otthon az ellátást igénybe vevő teljes körű ellátása, ápolása-gondozása mellett biztosítja szükség szerinti
			a/  foglalkoztatását és
			b/  egyéb habilitációs, rehabilitációs jellegű ellátását.
		 (2) A fogyatékos személyek otthonában csak első életévét betöltött személy gondozható.
	64.§	  A látásfogyatékosok otthonában olyan látássérült személyeket kell elhelyezni, akik önmagukról gondoskodni más körülmények között nem tudnak, valamint olyan további szolgáltatásokat igényelnek - különös tekintettel oktatásukra, képzésükre -, mely más szervezeti keretek között nem oldható meg, vagy aránytalanul nagyobb költséggel járna.
	112.§  (1)  Ez a rendelet - a (2) bekezdésben foglaltakat kivéve - a kihirdetését követő 15. napon lép hatályba.
		    (2)  E rendelet 52.§-a 2000. július 1-jén lép hatályba.
		    (3)  2000. június 30-ig a bentlakásos ellátást igénybe vevő ellátottak számára a szükséges gyógyszerek, valamint gyógyászati segédeszközök beszerzéséről az intézmény gondoskodik.
		    (4)  Az e rendelet hatálybalépése időpontjában jogerős működési engedéllyel rendelkező intézmény a 4.§ a/ és b/ pontjában, 41.§ (2) bekezdés f/ pontjában, (4) bekezdésében, 42.§-ában, 68.§ (4) bekezdésében, 93.§ (3) bekezdésében, 94.§ (1) bekezdés a/ és e/ pontjában, 105.§ (2) bekezdés a/, c/ és d/ pontjában foglaltaknak 2002. december 31-ig kell, hogy megfeleljen.
	113.§  (1)  A rendelet hatálybalépésekor működő intézmények, ha az intézményben a férőhelyek száma
				a/  a száz főt meghaladja, egy éven,
				b/  a száz főt nem éri el, hat hónapon
belül készítik el a gondozási tervet.
			(2)	A szociális intézmény e rendelet hatálybalépésétől számított négy hónapon belül vizsgálja felül. illetve készíti el a szervezeti és működési szabályzatát, a házirendjét, a szakmai programját, valamint az e rendelet és más jogszabályok által meghatározott szabályzatait.
	114.§	(1)	2002. december 31-ig valamennyi személyes gondoskodást nyújtó szociális intézménynél és szolgáltatásnál a szakmai munkakörökben alkalmazottak létszáma el kell, hogy érje a 2. számú melléklet szerinti létszámot.
			(2)	A munkáltatói jogkör gyakorlója a 3. számú melléklet szerinti képesítési előírások alól felmentést adhat annak az intézménnyel közalkalmazotti vagy munkaviszonyban lévő személynek, aki a reá irányadó öregségi nyugdíjkorhatárt e rendelet hatálybalépésétől számított tíz éven belül éri el.
			(3)	Az e rendelet hatálybalépésekor már működő intézményekkel közalkalmazotti jogviszonyban, vagy munkaviszonyban álló személyt közalkalmazotti jogviszonyának, illetve munkaviszonyának fennállásáig szakképzettnek kell tekinteni akkor is, ha a 3. számú mellékletben meghatározott szakirányú szakképzettséggel nem rendelkezik, de szakképzettsége megfelel
				a/  az e rendelet hatálybalépését megelőző napon hatályban lévő rendeletben előírt képesítési előírásoknak, vagy
				b/  az e rendelet 3. számú mellékletében szakirányú szakképzettség hiányában előírt képesítési előírásoknak
és a rendelet hatálybalépésekor a vezető beosztást, vagy a képesítéshez kötött munkakört betölti.
			(4)  A munkáltatói jogkör gyakorlója e rendelet hatálybalépése után közalkalmazotti jogviszonyt vagy munkaviszonyt az adott munkakörre előírt szakképesítéssel nem rendelkező munkavállalóval a közalkalmazottak által betölthető egyes munkakörök közalkalmazotti osztályba sorolásáról szóló 18/1992. (VII.14.) NM rendelet 2.§ (2)-(4) bekezdésében foglaltak értelemszerű alkalmazásával létesíthet.
			(5)  2002. december 31-ét követően csak az a személy kaphat megbízást, illetve nyerhet kinevezést a 3.számú melléklet szerinti vezetői beosztásba vagy munkakörbe, aki szakirányú szakképzettséggel rendelkezik.
	115.§	E rendelet hatálybalépésével egyidejűleg hatályát veszti a személyes gondoskodást nyújtó intézmények szakmai feladatairól és működésük feltételeiről szóló 2/1994. (I.30.) NM, valamint a módosításáról szóló 54/1996. (XII.27.) NM rendelet és a személyes gondoskodást nyújtó gyermekjóléti, gyermekvédelmi intézmények, valamint személyek szakmai feladatairól és működésük feltételeiről szóló 15/1998. (IV.30.) NM rendelet 156.§ (3) bekezdése a/ pontjának ab/ alpontja és (4) bekezdésének a/ és b/ pontjai.

1993. évi III. törvény a szociális igazgatásról és szociális ellátásokról

	1.§	(1)	  E törvény célja, hogy a szociális biztonság megteremtése és megőrzése érdekében meghatározza az állam által biztosított egyes szociális ellátások formáit, szervezetét, a szociális ellátásokra való jogosultság feltételeit, valamint érvényesítésének garanciáit.
		(2)  A helyi önkormányzatok az e törvényben szabályozott ellátásokon túl saját költségvetésük terhére egyéb ellátásokat is megállapíthatnak.
	2.§	A szociális ellátás feltételeinek biztosítása - az egyének önmagukért és családjukért, valamint a helyi közösségeknek a tagjaikért viselt felelősségén túl - az állam központi szerveinek és a helyi önkormányzatoknak a feladata.
	5.§	A szociális ellátásra jogosultság, a jogosultat érintő jog és kötelezettség megállapítására, továbbá a hatósági ellenőrzésre (a továbbiakban: szociális igazgatási eljárás) az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló, többször módosított 1957. évi IV. törvény (a továbbiakban: Áe.) rendelkezéseit az e törvényben meghatározott eltérésekkel kell alkalmazni.
	6.§	A hajléktalan személyek ügyében szociális igazgatási eljárásra az a szociális hatáskört gyakorló szerv illetékes, amelynek illetékességi területét a hajléktalan személy az ellátás igénybevételekor nyilatkozatában tartózkodási helyeként megjelölte.
	7.§	(1)	A települési önkormányzat, tekintet nélkül hatáskörére és illetékességére, köteles az arra rászorulónak átmeneti segélyt, étkezést, illetve szállást biztosítani, ha ennek hiánya a rászorulónak az életét, testi épségét veszélyezteti.
		(2)	Az ellátást biztosító az (1) bekezdés szerinti ideiglenes intézkedéséről haladéktalanul értesíti a hatáskörrel rendelkező illetékes szervet. Az értesítéssel egyidejűleg követelheti a kifizetet átmeneti segély megtérítését.
	8.§	(1)	A szociális hatáskört gyakorló szerv vezetője az eljárási határidőt - indokolt esetben - egy ízben, legfeljebb 15 nappal meghosszabbíthatja.
		(2)	Az Áe. 10.§-a szerint megkeresett szerv és a szakhatóság a megkeresésnek 10 napon belül köteles eleget tenni.
	9.§	A szociális ellátásban részesülő a jogosultság feltételeit érintő lényeges tények, körülmények megváltozásáról 15 napon belül köteles értesíteni az ellátást megállapító szervet.
	10.§	(1)	A szociális ellátásra való jogosultság elbírálásához a kérelmező kötelezhető arra, hogy családja vagyoni, jövedelmi viszonyairól nyilatkozzék, illetve azokat igazolja. Az önkormányzat hatáskörébe tartozó ellátásoknál a nyilatkozat és az igazolás tartalmának, illetve benyújtásának részletes szabályait, valamint a jövedelemszámításnál irányadó időszakot a helyi önkormányzatok rendeletben szabályozzák. Ha e törvény másképp nem rendelkezik, a jövedelemszámításnál irányadó időszak a havonta rendszeresen mérhető jövedelmeknél a három hónapot, egyéb jövedelmeknél pedig az egy évet nem haladhatja meg.
		(2)	A szociális hatáskört gyakorló szervek megkeresésére a fővárosi (megyei) adó- és pénzügyi ellenőrzési hivatal 15 napon belül köteles közölni a szociális ellátást igénylő személyi jövedelemadójának alapját.
	56.§	(1)	A szociálisan rászorultak részére személyes gondoskodást nyújtó ellátást (a továbbiakban: személyes gondoskodás) az állam, valamint az önkormányzatok biztosítják.
		(2)	A személyes gondoskodás magában foglalja a szociális alap- és szakosított ellátásokat.
	66.§	Ha az életkoruk, egészségi állapotuk, valamint szociális helyzetük miatt a rászorult személyekről az alapellátás keretében nem lehet gondoskodni, a rászorultakat állapotuknak és helyzetüknek megfelelő szakosított ellátási formában kell gondozni.
	67.§	(1)	Az önmaguk ellátásra nem, vagy  csak folyamatos segítséggel képes személyek napi legalább háromszori étkeztetéséről, szükség szerint ruházattal, illetve textíliával való ellátásáról, mentális gondozásáról, a külön jogszabályban meghatározott egészségügyi ellátásáról, valamint lakhatásáról (a továbbiakban: teljes körű ellátás) az ápolást, gondozást nyújtó intézményben kell gondoskodni, feltéve, hogy ellátásuk más módon nem oldható meg.
		(2)	Ápolást, gondozást nyújtó intézmény az idősek otthona, a pszichiátriai betegek otthona, a szenvedélybetegek otthona, a fogyatékos személyek otthona, valamint a hajléktalanok otthona.
	71.§	A pszichiátriai betegek otthonában azoknak a személyeknek az ápolását, gondozását végzik, akik számottevő pszichiátriai kezelést nem igényelnek, nem veszélyeztető állapotúak, viszont önálló életvitelre nem képesek és állandó intézeti gondoskodást igényelnek.
	93.§	(1)	A személyes gondoskodást nyújtó szociális ellátások igénybevétele önkéntes, az ellátást igénylő, illetve törvényes képviselője kérelmére, indítványára történik.
		(2)	Ha az ellátást igénylő cselekvőképtelen, a kérelmet, az indítványt törvényes képviselője terjeszti elő. A korlátozottan cselekvőképes személy kérelmét, indítványát törvényes képviselőjének beleegyezésével terjesztheti elő. Ha közöttük a kérelem, az indítvány kérdésében vita van, arról a gyámhivatal dönt.
		(3)	Ha a törvényes képviselő ideiglenes gondnok, intézményes elhelyezésre vonatkozó kérelméhez, indítványához a gyámhivatal előzetes jóváhagyása szükséges.
	94.§	A személyes gondoskodást nyújtó szociális intézményi jogviszony keletkezését
		a/  a lakóhely szerint illetékes települési önkormányzat képviselő-testületének határozata,
		b/  a bíróság ideiglenes intézkedést tartalmazó végzése,
		c/  a bírói ítélet,
		d/  az átmeneti vagy tartós nevelésbe vett gyermek esetében a gyámhivatal határozata (a továbbiakban a/-d/ pont alattiak együtt: beutaló határozat),
		e/  az intézményvezető intézkedése, 
		f/  a 94/D.§  szerinti esetben a megállapodás
alapozza meg.
	95.§	(1)	A személyes gondoskodást nyújtó szociális ellátás feltételeiről a kérelem benyújtásakor a kérelmezőt tájékoztatni kell. Az ellátás megkezdésének legkorábbi időpontjáról az intézmény vezetője a jogosultat, illetve hozzátartozóját értesíti.
		(2)	A bentlakásos intézményi ellátás estén az (1) bekezdés szerinti értesítés, illetőleg tájékoztatás tartalmazza
			a/  az igénybevétel megkezdésére fenntartott legalább nyolcnapos határidőt, továbbá az annak elmulasztása esetén követendő eljárást;
			b/  az intézménybe való felvételre, az intézményi jogviszony létesítéséhez szükséges okiratokra, személyes használati tárgyakra, hozzátartozói nyilatkozatokra, a személyes megjelenésre vonatkozó szabályokat és más, jogszabályban meghatározott feltételeket.
		(3)	Ha a jogosult a bentlakásos intézménybe az igénybevételre biztosított időtartamon belül nem költözik be, és ennek okáról az intézmény vezetőjét nem értesíti, az intézmény vezetője megkeresi a jogosult lakóhelye (tartózkodási helye) szerint illetékes jegyzőt.
	96.§	(1)	Az intézménybe való felvételkor az intézmény tájékoztatást ad a jogosult és hozzátartozója számára
			a/  az intézményben biztosított ellátás tartalmáról és feltételeiről;
			b/  az intézmény által vezetett nyilvántartásokról;
			c/  a bentlakásos intézményi elhelyezéskor a jogosult és hozzátartozói közötti kapcsolattartás, különösen a látogatás, a távozás és a visszatérés rendjéről;
			d/  panaszjoguk gyakorlásának módjáról;
			e/  az intézményi jogviszony megszűnésének eseteiről;
			f/  az intézmény házirendjéről;
			g/  a fizetendő térítési díjról, teljesítési feltételeiről, továbbá a mulasztás következményeiről;
			h/  a jogosult jogait és érdekeit képviselő társadalmi szervezetekről.
		(2)	Az (1) bekezdés c/ pontjában meghatározott eltávozást az intézmény vezetője engedélyezi, annak részletes szabályait a házirend tartalmazza. A jogosult eltávozása csak akkor tagadható meg, ha a jogosult kezelőorvosának szakvéleménye - a jogosult önmagát vagy másokat veszélyeztető egészségi állapota miatt - az eltávozást nem javasolja.
		(3)	A jogosult és hozzátartozója az intézménybe való felvételkor köteles
			a/  nyilatkozni az (1) bekezdésben meghatározott tájékoztatásban foglaltak tudomásulvételéről, tiszteletben tartásáról;
			b/  adatokat szolgáltatni az intézményben e törvény alapján vezetett nyilvántartásokhoz;
			c/  nyilatkozni arról, hogy a szociális ellátásra való jogosultság feltételeit és a jogosult, továbbá a közeli hozzátartozója személyazonosító adataiban beállott változásokat haladéktalanul közli az intézmény vezetőjével.
	97.§	Az intézményvezető az ellátás igénybevételekor a fenntartó által jóváhagyott intézményi házirend egy példányát átadja a jogosultnak. Egyébként a házirendet az intézményben jól látható helyen ki kell függeszteni és gondoskodni kell arról, hogy az a jogosultak hozzátartozói és az intézmény dolgozói számára folyamatosan hozzáférhető legyen.
	98.§	(1)	A jogosult és hozzátartozója, valamint a jogosult jogait és érdekeit képviselő társadalmi szervezet a házirendben foglaltak szerint panasszal élhet az intézmény vezetőjénél vagy az érdekképviseleti fórumnál (a továbbiakban: panasz kivizsgálására jogosult)
			a/  az intézményi jogviszony megsértése, különösen személyiséig jogainak, kapcsolattartásának sérelme, továbbá az intézmény dolgozóinak szakmai, titoktartási és vagyonvédelmi kötelezettségei megszegése esetén, vagy
			b/  az ellátás körülményeit érintő kifogások orvoslása érdekében.
		(2)	A panasz kivizsgálására jogosult köteles 15 napon belül írásban értesíteni a panasztevőt az elé terjesztett panasz kivizsgálásának eredményéről. A szükséges intézkedések egyidejű megtételével felhívja a figyelmet a sérelem orvoslásának esetleges más módjaira is.
		(3)	Az (1) bekezdésben meghatározott személyek és szervek panaszukkal az intézmény fenntartójához fordulhatnak, ha a panasz kivizsgálására jogosult
			a/  határidőben nem intézkedik,
			b/  intézkedésével nem értenek egyet.
	99.§	(1)	A személyes gondoskodást nyújtó szociális intézmény fenntartója köteles meghatározni az intézményi jogviszonyban állók és az ellátásra jogosultak érdekvédelmét szolgáló fórum (a továbbiakban: érdekképviseleti fórum) megalakításának és tevékenységének szabályait.
		(2)	Választás alapján az érdekképviseleti fórum tagjai
			a/  az intézményben ellátásban részesítettek, illetőleg hozzátartozóik képviselői;
			b/  a fogyatékosság jellege szerinti országos érdekképviseleti szervezet területileg illetékes szervének képviselője;
			c/  az intézmény dolgozóinak képviselői,
			d/  az intézményt fenntartó helyi önkormányzat, illetve szervezet képviselői.
		(3)	A (2) bekezdés a/-b/ pontjában meghatározott tagok száma nem lehet kevesebb a c/-d/ pont szerinti tagok összlétszámánál.
		(4)	Az érdekképviseleti fórum dönt az elé terjesztett intézményi panaszokról, továbbá intézkedéseket kezdeményezhet a beutaló, a fenntartó helyi önkormányzatnál, az intézmény ellenőrzését ellátó hatóságnál, illetőleg más, hatáskörrel rendelkező szervnél.
		(5)	Az érdekképviseleti fórum működésének részletes szabályait a házirend tartalmazza.

	99/A.§  A gondnokság alatt álló jogosult érdekeinek védelmében az intézményvezető kezdeményezheti új gondnok kirendelését, ha a gondnok a gondnoki teendőket nem megfelelően látja el, vagy nem a gondnokolt érdekeinek megfelelően végzi.
	105.§	 (1)
		 (2)	A jogosult kérelmére, legfeljebb hat hónapi időtartamig, ideiglenesen is beutalható. Ideiglenes beutalás esetén a jogosultnak a fennálló lakásbérleti jogviszonya nem szüntethető meg.
		 (3)	A bentlakásos intézmény köteles a jogosultak értékeinek és vagyontárgyainak megőrzéséről gondoskodni.
		(4)	az érték- és vagyonmegőrzés módjáról, az abból kizárt tárgyakról a házirendben kell rendelkezni.
	106.§	 A bentlakásos szociális intézmény vezetője köteles értesíteni, illetve tájékoztatni a jogosultat és az általa megjelölt hozzátartozóját
		 a/	a jogosult állapotáról, annak lényeges változásáról;
		 b/	az egészségügyi intézménybe való beutalásáról;
		 c/	az ellátás biztosításában felmerült akadályoztatásról, az ellátás ideiglenes szüneteltetéséről;
		 d/	az áthelyezés kezdeményezéséről, illetőleg kérelmezéséről;
		 e/	a díjfizetési hátralék következményeiről, valamint a behajtás érdekében kezdeményezett intézkedéséről.
	107.§	 Az intézmény vezetője köteles gondoskodni
		 a/	a jogosult és hozzátartozói közötti személyes kapcsolattartás kulturált és zavartalan körülményeiről, az intézményben megfelelő helyiség biztosításával,
		 b/	az intézményi dolgozók foglalkozásbeli titoktartási kötelezettségének érvényesítéséről és a jogosult személyiségi jogainak tiszteletben tartásáról.
	108.§	 (1)	Ha az állami fenntartású bentlakásos szociális intézményben az elhelyezés határozott időre szól, annak lejárta előtt az intézményvezető, a beutaló önkormányzat képviselő-testülete megvizsgálja, hogy az elhelyezés feltételei továbbra is fennállnak-e. Ennek eldöntéséhez a jogosult kezelőorvosának szakvéleményét is ki kell kérni.
		 (2)	Ha az intézményi elhelyezés feltételei nem állnak fenn, az intézményvezető, a beutaló önkormányzat képviselő-testülete az elhelyezést megszünteti és erről a jogosultat, valamint a tartásra, gondozásra kötelezett hozzátartozót értesíti.
		 (3)	Ha az intézményi elhelyezés feltételei továbbra is fennállnak, az intézményvezető, a beutaló önkormányzat képviselő-testülete az elhelyezést további egy évvel meghosszabbíthatja vagy a jogosultat más, az állapotának megfelelő intézménybe helyezi át.
		 (4)	Ha az intézményi jogviszonyt az intézményvezető intézkedése keletkezteti és a jogosult, illetve törvényes képviselője az intézmény vezetőjének a (2)-(3) bekezdésben meghatározott intézkedésével nem ért egyet, az erről szóló értesítés kézhezvételétől számított nyolc napon belül az intézmény fenntartójához fordulhat.
	109.§	 (1)	Ha az állami fenntartású bentlakásos szociális intézményen az elhelyezés határozatlan időre szól, vagy határozott időre szól ugyan, de az abban foglalt időtartam még nem telt el, akkor a más intézménybe történő áthelyezést a jogosult, törvényes képviselője, valamint az intézmény vezetője kezdeményezheti.
		 (2)	Az intézmény vezetője az áthelyezést különösen akkor kezdeményezheti, ha a jogosult
			a/  egészségi állapotának megváltozása miatt indokolt, vagy nem egészségi állapotának megfelelő intézménybe került elhelyezésre,
			b/  az adott intézményben állapotára tekintettel tovább nem rehabilitálható,
			c/  a házirendet többször, súlyosan megsérti és emiatt az érdekképviseleti fórum a jogosult áthelyezését javasolja.
		 (3)	Ha az intézményi jogviszonyt
			a/  beutaló határozat alapozza meg, az áthelyezésről a beutaló önkormányzat képviselő-testülete határozattal dönt,
			b/  az intézményvezető intézkedése keletkezteti, az áthelyezéshez a jogosult, illetve törvényes képviselője és a másik intézmény vezetőjének közös megegyezése szükséges.
		 (4)	A (2) bekezdés a/-b/ pontjában meghatározott esetekben a jogosult kezelőorvosának javaslatát, valamint a jogosult, illetve törvényes képviselőjének egyetértő nyilatkozatát is be kell szerezni. Ha a jogosult, illetve törvényes képviselője az egyetértő nyilatkozatot nem adja meg, az intézményi elhelyezést az önkormányzat képviselő-testülete megszünteti.
		 (5)	Az (1)-(4) bekezdésben foglaltak az irányadók akkor is, ha a jogosultat egy intézményen belül másik szakosított ellátási formában kell gondozni.
	114.§	 (1)	Ha e törvény másként nem rendelkezik, a személyes gondoskodást nyújtó ellátásokért térítési díjat kell fizetni.
		 (2)	A térítési díjat az e törvényben meghatározottak szerint
			a/  az ellátást igénybe vevő jogosult;
			b/  a szülői felügyeleti joggal rendelkező törvényes képviselő,
			c/  a jogosult tartására, gondozására köteles és képes személy (az a/-c/ pont alattiak a továbbiakban: kötelezett)
köteles megfizetni.
		 (3)	Az e törvényben foglalt kivételekkel a fenntartó ingyenes ellátásban részesíti azt a jogosultat, aki
			a/  jövedelemmel nem rendelkezik,
			b/  bentlakásos intézményben él, jövedelemmel nem rendelkezik, és akinek a térítési díj alapjául szolgáló készpénz vagy ingatlan vagyona, valamint tartásra, gondozásra köteles és képes hozzátartozója nincs.
	115.§  (1)	A személyes gondoskodás körébe tartozó szociális ellátások térítési díját (a továbbiakban: intézményi térítési díj) az intézményt fenntartó szerv évente kétszer állapíthatja meg.
		 (2)	A kötelezett által a 116.§, valamint a 117.§ (1)-(2) bekezdés alapján fizetendő térítési díj összegéről (a továbbiakban: személyi térítési díj) - a 117.§ (3) bekezdésében foglalt kivétellel - az intézmény vezetője az ellátás igénybevétele után, de legkésőbb az igénybevételtől számított 30 napon belül írásban értesíti a térítési díj fizetésére kötelezettet. A személyi térítési díj nem haladhatja meg az intézményi térítési díj összegét.
		 (3) A személyi térítési díj összege - önkormányzati intézmény esetén - a fenntartó rendeletében foglaltak szerint csökkenthető, illetve elengedhető, ha a kötelezett jövedelmi és vagyoni viszonyai ezt indokolttá teszik.
		 (4)	Ha a jogosult a személyi térítési díj össszegét vitatja vagy annak csökkentését, illetve elengedését kéri, a (2) bekezdésben szabályozott értesítés kézhezvételétől számított nyolc napon belül a fenntartóhoz fordulhat. Ilyen esetben a fenntartó határozattal dönt a személyi térítési díj összegéről. 
		 (5)	A személyi térítési díj összege a megállapítás időpontjától függetlenül évente két alkalommal vizsgálható felül és változtatható meg, kivéve, ha a kötelezett jövedelme
			a/  olyan mértékben csökken, hogy az e törvényben meghatározott térítési díj fizetési kötelezettségének nem tud eleget tenni,
			b/  az öregségi nyugdíj mindenkori legkisebb összegének 25 %-át meghaladó mértékben növekedett.
		 (6)	A térítési díj felülvizsgálata során megállapított új személyi térítési díj megfizetésének időpontjáról a fenntartó rendelkezik azzal a feltétellel, hogy az új térítési díj megfizetésére a jogosult nem kötelezhető a felülvizsgálatot megelőző időszakra.
		 (7)	A személyi térítési díj felülvizsgálata során a (4) bekezdés rendelkezéseit értelemszerűen alkalmazni kell.
	116.§	 (1)	A személyes gondoskodást nyújtó szociális alapellátás keretében biztosított szolgáltatás személyi térítési díjának megállapításánál a kötelezett rendszeres havi jövedelme vehető figyelembe. 
		 (2)	Az étkeztetés intézményi térítési díjának alapja az élelmezés nyersanyag-költségének, valamint az étkeztetéssel kapcsolatos felmerült költségnek egy ellátottra jutó napi összege (a továbbiakban: élelmezési térítés). Az étkeztetésért fizetendő általános forgalmi adóval növelt személyi térítési díj, amely az élelmezési térítés és az igénybe vett étkezések számának szorzata, nem haladhatja meg az ellátást igénybe vevő rendszeres havi jövedelmének 25 %-át.
		 (3)	A 63.§ szerinti házi segítségnyújtás keretében biztosított ellátás intézményi térítési díja az ellátásra fordított költségek alapján megállapított óradíj. Az ellátásért fizetendő személyi térítési díj, amely az óradíjnak és a gondozásra fordított időnek a szorzata, nem haladhatja meg a gondozott rendszeres havi jövedelmének 20 %-át.
		 (4) Ha a házi segítségnyújtás keretében étkezést is biztosítanak, a személyi térítési díj együttes összege nem haladhatja meg a gondozott rendszeres havi jövedelmének 30 %-át. 
	117.§	 (1)	A személyes gondoskodást nyújtó szakosított ellátások intézményi térítési díjának alapja
			a/  a nappali ellátást nyújtó intézmények esetén az élelmezési térítés;
			b/  átmeneti, ápolást, gondozást nyújtó, továbbá rehabilitációs intézmény esetén az egy ellátottra jutó önköltség napi összege;
			c/  lakóotthoni ellátást nyújtó intézmény esetén az egy ellátottra jutó lakhatási költség napi összege, továbbá étkezés igénybevétele esetén az élelmezési térítés, valamint szolgáltatások igénybevétele esetén az egy ellátottra jutó összköltség napi összege.
		 (2)	Az (1) bekezdésben meghatározott intézményi ellátásért fizetendő személyi térítési díj nem haladhatja meg a jogosult havi jövedelmének
			a/  30 %-át a nappali ellátást;
			b/  60 %-át az átmeneti elhelyezést;
			c/  50 %-át a lakóotthoni elhelyezést,
			d/  80 %-át, a c/ pont alá nem tartozó egyéb tartós elhelyezést
nyújtó intézmények esetén.
		 (3)	Ha a (2) bekezdés c/ vagy d/ pontjában meghatározott intézményi ellátásban részesülő a havi jövedelméből nem tudja megfizetni az intézményi térítési díj mértékével azonos személyi térítési díjat, a fenntartó határozattal állapítja meg a személyi térítési díjat az alábbiak figyelembevételével: 
			a/  az ellátásban részesülő havi jövedelme;
			b/  az ellátásban részesülő jelentős készpénz vagy ingatlan vagyona, ezek hiányában
			c/  a tartásra köteles és képes személy havi jövedelme.
		 (4)	Az a készpénz vagy ingatlan vagyon tekinthető jelentősnek, amelynek összege, illetve forgalmi értéke az intézményi térítési díj egy évi összegét a jogosult elhelyezésekor, vagy a térítési díj felülvizsgálatakor, illetve a lekötött készpénzvagyon és a jelzálogjog értékének módosításakor meghaladja.
	117/A.§ (1)  A bentlakásos intézményekben a jövedelemmel nem rendelkező 16 év fölötti ellátottak részére személyes szükségleteik fedezésére az intézmény költőpénzt biztosít. Költőpénzt kell biztosítani annak az ellátottnak is, aki helyett a térítési díjat jövedelem hiányában kizárólag a tartásra köteles és képes személy fizeti, illetve a térítési díjat ingatlan vagyona terhére állapították meg. Ha az ingatlan vagyonnal rendelkező ellátottnak költőpénzt állapítanak meg, a költőpénz terhelését a térítési díjra vonatkozó szabályok szerint kell elrendelni. A költőpénz havi összege nem lehet kevesebb a tárgyév január 1-jén érvényes öregségi nyugdíj legkisebb összegének 20 %-ánál. Legalább a költőpénz összegére kell kiegészíteni az ellátottnak ezt az összeget el nem érő jövedelmét.
		(2)  A bentlakásos intézményben az ellátott által fizetendő térítési díjat úgy kell megállapítani, hogy részére legalább az (1) bekezdés szerinti költőpénz visszamaradjon.

	117/B.§ (1)  A szociális és családügyi miniszter által rendeletben meghatározott, az átlagot jóval meghaladó minőségű elhelyezési körülményeket és szolgáltatásokat biztosító tartós bentlakásos intézményben a személyi térítési díj mellett az intézményi elhelyezéskor egyszeri hozzájárulás, vagy személyi térítési díj pótlék is kérhető. Az egyszeri hozzájárulás összege az éves intézményi térítési díj tízszeresét, a személyi térítési díj pótlék a havi intézményi térítési díj kétszeresét nem haladhatja meg. Ha a gondozás tíz éven belül - a h aláleset kivételével - megszűnik, az egyszeri hozzájárulásnak a fennmaradó évekre jutó időarányos részét vissza kell fizetni.
		(2)  Az (1) bekezdés szerinti egyszeri hozzájárulás összegének legalább tíz százalékát a fenntartó elkülönítetten kezeli, az  (1) bekezdésben meghatározott visszafizetési kötelezettség teljesíthetősége érdekében.
		(3)	Az (1) bekezdés szerinti egyszeri hozzájárulás összegének legalább harminc százalékát szociális intézményfejlesztésre, működtetésre, valamint a tárgyi, személyi feltételek javítására kell fordítani.
	118.§	 (1)	A személyi térítési díj fizetésére köteles ingatlan tulajdonjogával rendelkező jogosult esetén a térítési díjat és az intézmény által biztosított költőpénzt jelzálogjog biztosítja.
	    	 (2)	A jelzálogjog tényét a térítési díjat megállapító határozat tartalmazza. A jelzálogjog tényéről az ingatlan fekvése szerint illetékes földhivatalt a határozat egy példányának megküldésével tájékoztatni kell. A földhivatal a jelzálogjogot az intézményt fenntartó javára az ingatlan-nyilvántartásba bejegyzi.
	119.§	 A személyi térítési díjat
		 a/	kiskorú és a gondnokság alatt álló jogosult esetén a törvényes képviselő;
		 b/	a gondnokság alatt nem álló, magasabb összegű családi pótlékban részesülő jogosult esetén a családi pótlékre vagy a családi pótlék felvételére jogosult;
		 c/	az a/-b/ pontban nem szabályozott esetekben a térítési díj fizetésére kötelezett jogosult, vagy	tartására köteles és képes személy
fizeti meg az intézménynek.

188/1999. (XII.16.) Korm. rendelet a személyes gondoskodást nyújtó szociális intézmény és a falugondnoki szolgálat működésének engedélyezéséről, továbbá a szociális vállalkozás engedélyezéséről

	2.§	(1)	Szociális intézmény működési engedély alapján működtethető.
		(2)	A szociális intézmény működési engedélyét a fenntartó kérelme alapján
			a/  alapellátást és nappali ellátást nyújtó szociális intézmény esetén az intézmény székhelye, telephelye szerint illetékes - kijelölt - városi vagy fővárosi kerületi önkormányzat jegyzője,
			b/  bentlakásos szociális intézmény esetén az intézmény székhelye, telephelye szerint illetékes megyei, fővárosi közigazgatási hivatal (a továbbiakban: Hivatal) vezetője adja ki.
		(3)	Ha a szociális intézmény alapellátást, nappali ellátást és bentlakásos intézményi ellátást is nyújt, a működési engedélyről a (2) bekezdésben foglaltak szerint külön-külön kell dönteni.
		(4)	Ha a fenntartó a szociális intézmény székhelyén kívül a telephelyén is személyes gondoskodást nyújtó intézményi tevékenységet kíván folytatni, a telephely működéséhez a - (2) bekezdés szerint - külön működési engedélyt kell kérni. Székhely alatt az intézmény központi ügyintézésének helyét, telephely alatt az intézmény székhelyétől különböző helyen lévő, legalább tíz, de legfeljebb százötven fő személyes gondoskodást nyújtó intézményi ellátásának a helyét kell érteni.
		(5)	A (2) bekezdés a/ pontjában megjelölt engedélyezési ügyekben a kijelölt városi önkormányzat jegyzőjének illetékességi területét az 1. számú melléklet tartalmazza.
		(6)	Ha a városi, fővárosi kerületi önkormányzat jegyzője, valamint a Hivatal vezetője (a továbbiakban együtt: működést engedélyező szerv) engedély nélkül működő szociális intézményről szerez tudomást, felszólítja az intézmény fenntartóját, hogy harminc napon belül kérelmezze az intézmény működésének engedélyezését. Amennyiben az intézmény fenntartója a felszólításnak határidőben nem tesz eleget, illetőleg az intézmény működésének engedélyezése iránti kérelem elutasítást nyer, úgy a működést engedélyező szerv az intézmény további működését betiltja. A betiltott szociális intézmény ellátottainak az intézmény fenntartójával szemben érvényesíthető követeléseire, estleges kárigényeire a Polgári Törvénykönyvről szóló 1959. évi IV. törvény (a továbbiakban: Ptk.) szabályai az irányadók. A szociálisan rászorult személyek ellátásáról a 17.§ (1)-(2) bekezdésében foglaltak szerint kell gondoskodni.
	3.§	(1)	A szociális intézmény működésének engedélyezése két szakaszban történik. Az első szakaszban az elvi működési engedély kiadására kerül sor. Az elvi működési engedély jogerőre emelkedésétől számított négy hónapon belül kérelmezhető az intézmény működési engedélye. A működés engedélyezése az engedélyezés második szakasza.
		(2)	Az elvi működési engedélyt a működést engedélyező szerv a kérelem előterjesztésétől számított hatvan napon belül adja ki. Az elvi működési engedély alapján az intézmény szolgáltatást nem nyújthat.
	14.§	(1)	Normatív állami hozzájárulásban részesülő nem állami, egyházi fenntartású szociális intézmény esetében a működést engedélyező szerv - a megyei, fővárosi,  valamint egyházi módszertani intézménynek mint szakértőnek a bevonásával - évente legalább egy alkalommal ellenőrzi, hogy a fenntartó a szociális intézményt
			a/  a működési engedélyben és
			b/  az e rendeletben, valamint a külön jogszabályban foglaltaknak megfelelően működteti-e, így különösen azt, hogy az egyszeri hozzájárulásnak az Szt. 117/B.§-ban meghatározott mértékű elkülönítésére, felhasználására, valamint a térítési díjakra vonatkozó kötelezettségét teljesíti-e, a belső szabályzatokat szakszerűen elkészítették-e, a szolgáltatás szakmai követelményei érvényesülnek-e, a szakmai szolgáltatás körében okozott kár megtérítésére vonatkozó felelősségbiztosítási szerződést fenntartja-e, a bentlakásos intézmények esetében a tartós elhelyezést megelőző előgondozási feladatoknak eleget tettek-e.
		(2)	Az állami fenntartású, valamint normatív állami hozzájárulásban nem részesülő szociális intézmény esetében a működést engedélyező szerv - a megyei, fővárosi, valamint egyházi módszertani intézménynek, mint szakértőnek a bevonásával - legalább kétévenként ellenőrzi, hogy a fenntartó az intézményt a szakmai szabályokban foglaltaknak megfelelően működteti-e.
		(3)	A megyei, fővárosi, valamint az egyházi módszertani intézmény
			a/ módszertani feladatainak ellátását az SZCSM,
			b/ ápoló-gondozó, rehabilitációs feladatainak ellátását a működést engedélyező szerv az SZCSM által kijelölt módszertani intézmény bevonásával
ellenőrzi.
	15.§	(1)	Ha a működést engedélyező szerv a szociális intézmény működésével kapcsolatosan - akár a 9.§ alapján történő bejelentés nyomán végzett ellenőrzés, akár a 14.§ szerinti ellenőrzés során - hiányosságokat észlel, legfeljebb százhúsz nap időtartamú határidő megjelölésével felszólítja az intézmény fenntartóját a hiányosság megszüntetésére. Indokolt esetben - kérelemre - a határidő egyszer, újabb hatvan nappal meghosszabbítható.
		(2)	Ha az intézmény fenntartója a megjelölt határidőben nem intézkedik a szabályszerű működés megteremtése érdekében, úgy a működést engedélyező szerv
			a/  az intézmény működési engedélyét visszavonja, és amennyiben működése ellátási érdekből indokolt, úgy feltételek előírása mellett ideiglenes működési engedélyt ad ki, vagy
			b/  az intézmény működési engedélyét visszavonja és működését betiltja.
		(3)	Ellátási érdekből akkor indokolt az intézmény ideiglenes működési engedélyének a kiadása, ha az intézmény székhelye, telephelye szerint illetékes települési önkormányzat jegyzője, bentlakásos intézmény esetén a megyei fővárosi intézmény jegyzője a működést engedélyező szerv megkeresése alapján ilyen tartalmú nyilatkozatot tesz.
	16.§	(1)	A szociális intézmény működése megszűnik, és a működést engedélyez szerv a szociális intézmény működési engedélyét visszavonja, ha
			a/  az intézmény fenntartója felhagy az intézmény működtetésével,
			b/  az intézményt fenntartó személy meghal, vagy cselekvőképességét egészben vagy részben elveszti, kivéve, ha örököse, illetve törvényes képviselője szociális vállalkozói engedélyt kap és az intézményt fenntartó  helyébe lép,
			c/  a fenntartó jogutód nélkül megszűnik,
			d/  a 15.§ (2) bekezdés b/ pontjában megjelölt eset áll fenn,
			e/  a szociális vállalkozói engedélyt visszavonják.
		(2)	A nem állami, valamint egyházi fenntartású szociális intézmény fenntartója az intézmény működtetésével akkor hagyhat fel, ha ezt a szándékát közli az ellátottakkal, illetve azok törvényes képviselőivel és a működést engedélyező szervvel, valamint az Szt. 92/B.§ (1) bekezdésének h/ pontja értelmében az illetékes érdekképviseleti szervvel. A működést
			a/ az alapellátást és nappali ellátást nyújtó szociális intézmény esetén a közlés időpontjától számított legalább három hónap,
			b/ a bentlakásos szociális intézmény esetén a közlés időpontjából számított legalább hat hónap
elteltével lehet megszüntetni.
		(3)	Az Szt. 120.§-ában szabályozott ellátási szerződés alapján működő szociális intézmény működésének megszüntetése az ellátási szerződésben foglaltak szerint történik.
	17.§	(1)	Ha a működést engedélyező szerv a nem állami, valamint az egyházi fenntartású szociális intézmény működési engedélyét visszavonja, egyidejűleg intézkedni köteles az Szt. értelmében szociálisan rászorult és ellátatlan személyek ellátásának megszervezéséről. Bentlakásos szociális intézmény esetén - a Hivatal vezetőjének megkeresése alapján - a megyei, fővárosi főjegyző ideiglenesen intézkedik az ellátás megszervezéséről. Az ellátás gyors, megfelelő színvonalú megszervezésében a volt intézmény fenntartója együttműködni köteles a főjegyzővel.
		(2)	Az (1) bekezdésben megjelölt ellátási kötelezettség teljesítéséhez az arra kötelezett szerv - a külön jogszabályban meghatározottak szerint - költségvetési támogatásra jogosult. A támogatás összegének meghatározása a központi költségvetésről szóló törvényben meghatározott, nem állami szociális intézményeket megillető normatív állami hozzájárulás alapulvételével történik.
		(3)	Az ellátottaknak a szociális intézmény működésének megszűnéséből fakadó, az intézmény fenntartójával szemben érvényesíthető követeléseire, esetleges kárigényeire a Ptk. szabályai az irányadók.
	23.§	(1)	Ez a rendelet - a (2) bekezdésben foglalt kivétellel - a kihirdetését követő tizenötödik napon lép hatályba.
		(2)	E rendelet 10-13.§-a 2000. május 1-jén lép hatályba.
		(3)	2000. április 30-ig a 2.§ (2) bekezdésének a/ pontjában foglalt engedélyezési ügyben az e rendeletben foglaltak szerint az intézmény székhelye, telephelye szerint illetékes települési önkormányzat jegyzője, a fővárosban a kerületi önkormányzat jegyzője dönt.
		(4)	A 14.§ (1)-(2) bekezdésben foglalt ellenőrzési feladatokat az alap- és nappali ellátást nyújtó szociális intézmény estében 2000. április 30-ig az alap- és nappali ellátást nyújtó intézmény székhelye, telephelye szerint illetékes települési önkormányzat jegyzője látja el.
		(5)	A működés engedélyezésére vonatkozó rendelkezéseket csak az e rendelet hatálybalépését követően létesített új intézmények engedélyezése esetében kell alkalmazni. 
		(6)	Az e rendelet hatálybalépésekor ideiglenes működési engedéllyel rendelkező szociális intézményt a működést engedélyező szerv 2000. június 30-ig felülvizsgálja. Amennyiben az ideiglenes működési engedély érvényességi ideje alatt a felülvizsgálat nem fejeződik be, az ideiglenes működési engedély érvényességi ideje a felülvizsgálat befejezéséig meghosszabbodik.
		(7)	Ha a szociális intézmény a felülvizsgálat időpontjában a működési engedély kiadásához szükséges feltételeknek nem felel meg, de az intézmény működtetése a székhelye, telephelye szerint illetékes jegyző - bentlakásos intézmény esetén a megyei önkormányzat főjegyzőjének - nyilatkozata szerint ellátási érdekből indokolt, a működési engedély ideiglenesen, további három évre kiadható. Az ideiglenes működési engedély éves bontásban tartalmazza azokat a feltételeket, amelyeket a fenntartónak teljesítenie kell.
		(8)	A működést engedélyező szerv az (1) bekezdés szerinti hatálybalépéstől számított egy éven belül köteles megvizsgálni valamennyi fogyatékosok rehabilitációs és ápolást, gondozást nyújtó bentlakásos intézményét, továbbá a hajléktalanok nappali melegedőjének működését annak ellenőrzése céljából, hogy megfelelnek-e az Szt.-ben és a végrehajtási rendeleteiben foglalt szakmai követelményeknek. Ha az ellenőrzés során az engedélyező szerv megállapítja, hogy az intézmény fenntartója a szakmai követelményeket nem teljesítette, a működést engedélyező szerv a működési engedélyt visszavonja és a feltételek teljesítéséig ideiglenes működési engedélyt ad.

29/1993. (II.17.) Korm. rendelet a személyes gondoskodást nyújtó szociális ellátások térítési díjáról

	1.§	(1)	A rendelet a helyi önkormányzatok, illetve a Szociális és Családügyi Minisztérium által fenntartott személyes gondoskodást nyújtó szociális intézményi ellátásokért (a továbbiakban: intézményi ellátás) fizetendő díjak megállapítására kell alkalmazni. E rendeletben foglaltakat kell alkalmazni akkor is, ha egyházi és nem állami fenntartó (a továbbiakban: nem állami szerv) a személyes gondoskodást nyújtó szociális ellátások biztosítását az önkormányzattól az Szt. VI. fejeztében meghatározottak szerint ellátási szerződésben átvállalja, vagy normatív állami támogatást vesz igénybe.
		(2)	E rendelet hatálya nem terjed ki a Gyvt. szerinti gyermekjóléti alapellátásokra és gyermekvédelmi szakellátásokra, valamint a Szociális és Családügyi Minisztérium fenntartásában működő javítóintézetekre.
	2.§	(1)	A fenntartó a személyes gondoskodás körébe tartozó szociális ellátásért térítési díjat (a továbbiakban: intézményi térítési díj) állapít meg, amelyet az Szt.-ben, e rendeletben és a  helyi önkormányzatok rendeletében foglaltak szerint kell fizetni. 
		(2)	Az ellátást igénybe vevő jogosult, a szülői felügyeleti joggal rendelkező törvényes képviselő, valamint a jogosult tartására, gondozására köteles és képes személy (a továbbiakban: kötelezett) az ellátásért - annak kezdetétől - térítési díjat (a továbbiakban: személyi térítési díj) fizet, amelyet a kötelezett jövedelmi viszonyai, valamint az intézményi térítési díj figyelembevételével kell megállapítani.
		(3)	Ha az ellátásra jogosult tartási vagy öröklési szerződést kötött, a térítési díj fizetésére a tartást és gondozást szerződésben vállaló a kötelezett. Ilyen esetben a személyi térítési díj az intézményi térítési díjjal azonos összegű.
		(4)	Ha a családi pótlékot az intézmény vezetőjének folyósítják, akkor a családi pótlékra jutó személyi térítési díjat az intézményvezető fizeti be.
		(5)	A szolgáltatás önköltségét meghaladó mértékű térítés is kérhető
			a/ a külön jogszabály szerint alapfeladatot meghaladó, az intézmény által szervezett programokért, szolgáltatásokért,
			b/ az intézményi jogviszonyban nem álló személyek által igénybe vett egyes intézményi szolgáltatásokért.
	3.§	(1)	Az Szt. 115.§ (1) bekezdésében szabályozott intézményi térítési díjat
			a/ a helyi önkormányzati intézmény esetén a képviselő-testület,
			b/ a Szociális és Családügyi Minisztérium fenntartásában működő intézmények esetében a szociális és családügyi miniszter (a továbbiakban: miniszter),
			c/ nem állami szerv által fenntartott intézmény esetén a tulajdonos,
mint az intézményt fenntartó (a továbbiakban a/-c/ pont alattiak együtt: fenntartó) állapítja meg.
		(2)	
		(3)	Az intézményi térítési díjat konkrét összegben, forintra kerekítve kell megállapítani.
		(4)	
		(5)	Az intézményi díjat - a házi segítségnyújtás kivételével - ellátási napra vetítve kell megállapítani.
		(6)	A rehabilitációs (Szt. 72-74/A.§) és az ápolást-gondozást nyújtó intézményben (Szt. 67-71/B.§), továbbá a lakóotthonban (Szt. 85/A.§) (a továbbiakban együtt: tartós bentlakásos intézmény), valamint az átmeneti elhelyezést nyújtó intézményben (Szt. 80-84.§) a napi intézményi térítési díj mellett havi intézményi térítési díjat is meg kell határozni úgy, hogy a havi intézményi térítési díj a napi intézményi térítési díjnak a harmincszorosa. Ha az intézményi elhelyezett az intézményi ellátást egész hónapban igénybe veszi, a havi térítési díjat az adott hónap naptári napjainak számától függetlenül kell megállapítani.
		(7)	A (6) bekezdésben meghatározott intézmények intézményi térítési díját a fenntartó intézményenként, telephelyenként és épületenként is meghatározhatja.
	5.§	(1)	Ha a személyi térítési díj az intézményi elhelyezést követő 30 napon belül nem állapítható meg, a térítési díj megállapítására jogosult térítésdíj-előleg fizetését kérheti.
		(2)	A személyi térítési díj megállapításakor intézkedni kell arról, hogy az (1) bekezdés szerinti előleg, illetve az előleg fizetésének időszakára jutó személyi térítési díj közötti különbözet kiegyenlítése megtörténjen.
		(3)	Ha az önkormányzat rendelete eltérően nem rendelkezik, a személyi térítési díjat
			a/ az átmeneti elhelyezést nyújtó intézményeknél legfeljebb egy hónapi időtartamra előre,
			b/ az a/ pont alá nem tartozó személyes gondoskodási formáknál havonta utólag
kell megfizetni.
		(4)	Ha a személyi térítési díjat előre kell megfizetni és az adott hónapra fizetendő térítési díj összege kevesebb lenne, mint a már befizetett összeg, az előre befizetett térítési díjat a következő fizetés alkalmával be kell számítani, vagy azt vissza kell fizetni. Amennyiben a fizetendő személy térítési díj összege növekszik, a befizetett és a ténylegesen fizetendő összeg különbözetét visszamenőleg meg kell téríteni.
	6.§	Ha az ellátást a jogosult a hónap nem mindegyik napján veszi igénybe, akkor - a házi segítségnyújtás kivétel - a személyi térítési díj megállapításánál figyelembe vehető havi jövedelmet naptári napra kell átszámolni úgy, hogy a rendszeres havi jövedelem összegét harminccal kell osztani. Ebben az esetben az ellátásért fizetendő napi személyi térítési díj a napi jövedelemnek az Szt. 116.§ (2) bekezdésében és a 117.§ (2) bekezdésében meghatározott mértékét nem haladhatja meg.
	7.§	(1)	Ha a személyi térítési díj megállapítására, felülvizsgálatára nem az intézmény vezetője jogosult, a megállapításhoz, felülvizsgálathoz szükséges iratokat az intézmény vezetője - az ellátás igénybevételétől, illetőleg a felülvizsgálat kezdetétől számított 15 napon belül - megküldi az arra jogosult szervnek.
		(2)	A nem állami szerv által fenntartott intézményben lakó személyi térítési díját - ha az ellátási szerződés eltérően nem rendelkezik - a fenntartó állapítja meg és vizsgálja felül.
	16.§	(1)		A bentlakásos intézményekbe történő beutalás esetén a beutaló határozathoz mellékelni kell a 32/1993. (II.17.) Korm.rendelet 3. számú melléklete szerinti adatlapot.
		(2)		Ha a térítési díj megállapításához szükséges adatokat a beutaló szerv hiányosan vagy pontatlanul közli, valamint, ha ezen adatokban a beutalás és az intézményi elhelyezés közötti időtartam alatt változás következett be, a térítési díj megállapítására jogosult az adatok kiegészítését, illetve pontosítását kérheti a beutaló települési önkormányzat jegyzőjétől.
		(3)		Az (1) bekezdés rendelkezéseit nem kell alkalmazni, ha az ellátásra jogosult életét, testi épségét veszélyeztető körülmény azonnali elhelyezést indokol. Ilyen esetben az (1) bekezdésben szereplő adatlapot az elhelyezéstől számított 30 napon belül kell az intézmény vezetőjének megküldeni.
		(4)		Nem kell a térítési díj megállapításához szükséges adatokat az adatlapon kitölteni akkor, ha az elhelyezést igénylő, vagy más személy az elhelyezés iránti kérelemmel egyidejűleg nyilatkozik arról, hogy szerződésben vállal kötelezettséget az intézményi térítési díj teljes összegének megfizetésére. E szabályokat értelemszerűen kell alkalmazni a térítési díjak felülvizsgálata során is.
	17.§	(1)		A tartó s bentlakásos intézmények esetén a készpénzvagyonnak a térítési díj fedezetéül leköthető részét a 2. számú mellékletben foglalt iránytáblázat szerint a térítési díjat megállapító határozatban úgy kell meghatározni, hogy a készpénzvagyonnak az intézményi térítési díj egyévi összegét figyelmen kívül kell hagyni. A térítési díj fedezetéül szolgáló összeget külön betétkönyvben kell elhelyezni, amelyet - a gondnokság alatt álló személyek kivételével - az ellátást nyújtó intézmény kezelésébe kell adni. A gondnokság alatt álló személyek esetében a fedezetül szolgáló összeget gyámi fenntartású betétkönyvben kell elkülöníteni. A térítési díj fedezetéül lekötött készpénzvagyon után járó kamat az ellátásban részesülőt illeti meg.
		(2)		Ha a tartós bentlakásos intézményben fizetendő személyi térítési díjat, valamint költőpénzt jelzálogjog biztosítja, a jelzálogjogot megállapító határozatban a jelzálogjog értékét a 2. számú mellékletben foglalt iránytáblázat szerint kell megállapítani.
		(3)	Az (1) bekezdés szerinti készpénzvagyonnak a térítési díj fedezetéül lekötött részét csak akkor kell módosítani, ha a lekötött készpénzvagyon összege felhasználásra került, feltéve, hogy a jogosult további készpénzvagyonnal rendelkezik.
		(4)	 A (2) bekezdés szerinti jelzálogjog értékét akkor kell módosítani, ha az intézményi elhelyezés időtartama a figyelembe vett évek számát meghaladja.
	18.§	(1)		Ha az ellátásra jogosult a térítési díjat egészben vagy részben nem képes megfizetni, a tartására kötelezett hozzátartozó által fizetendő térítési díjat az alábbiak szerint kell megállapítani:
				a/  ha a család összjövedelméből levonva a térítési díjat, az egy főre jutó jövedelem meghaladja az Szt. 4.§ (1) bekezdésének g/ pontjában meghatározott értékhatárt, a térítési díjat teljes összegben kell megállapítani,
				b/  ha a családnak az a/ pont szerint meghatározott egy főre jutó jövedelme az Szt. 4.§ (1) bekezdésének g/ pontjában meghatározott értékhatár alatt van, akkor részösszegű térítési díjat kell megállapítani.
		(2)		Az (1) bekezdés b/ pontjának alkalmazásában a részösszegű térítési díj megegyezik a család összjövedelmének és az Szt. 4.§ (1) bekezdése g/ pontjában meghatározott értékhatár családtagok számával szorzott összege különbözetével.
		(3)		Több egy sorban kötelezhető hozzátartozó esetén a térítési díjat vagy annak hiányzó részét a hozzátartozók jövedelmi viszonyai alapján - arányosan megosztva - kell megállapítani.
	19.§	Az Szt. 20.§-ának b/-c/ pontjában meghatározott nyilvántartást a 3. számú melléklet tartalmazza.
	20.§	(1)		A bentlakásos intézményekben az intézményi térítési díjak megállapításához az egy ellátottra jutó önköltség napi összegének kiszámításához az intézmény költségvetésében az adott évre tervezett működési kiadásokat kell figyelembe venni.
		(2)		Az intézményi térítési díj nem haladhatja meg az (1) bekezdésben meghatározott önköltségnek a működő férőhelyekre és a tervezett nyitvatartási napokra jutó
				a/  50 %-át a  hajléktalanok átmeneti szállásánál és a fogyatékosok gondozó házánál;
				b/  75 %-át a fogyatékosok ápoló-gondozó otthonánál,
				c/  100 %-át az idősek átmeneti elhelyezést nyújtó intézményénél, a rehabilitációs intézményeknél, lakóotthonoknál, valamint az a/ és b/ pontban nem szereplő ápolást-gondozást nyújtó intézményeknél.
		(3)
	21.§	(1)		A havi személyi térítési díjat a napi személyi térítési díj és a gondozási napok száma alapján kell meghatározni.
		(2)		A gondozási napokról a 4. számú melléklet szerinti nyilvántartást kell vezetni.	22.§	(1)		A hajléktalanok átmeneti szállására szolgáló intézményekben - a rehabilitációs célú intézmények kivételével - a gondozás első 30 napjára személyi térítési díj nem kérhető.
		(2)		Az átmeneti szálláson elhelyezett kiskorú estén az intézményi térítési díj az adott intézményre meghatározott térítési díjnak az 50 %-a.
	23/A.§	A hajléktalanok éjjeli menedékhelyén nyújtott alapszolgáltatások térítésmentesen vehetők igénybe.
	24.§	A rehabilitációs intézményben elhelyezett esetében a fenntartó a személyi térítési díj 50 %-át előtakarékossági címen elkülönítetten kezelheti. Az előtakarékosság címén befizetett összeget elkülönített betétkönyvben kell elhelyezni és ki kell adni, ha az ellátott intézményi jogviszonya a sikeres rehabilitáció következtében megszűnik. Ha az intézményi jogviszony egyéb okból szűnik meg, az előtakarékosság címén befizetett összeget térítési díjhátralékként kell kezelni.
	25.§	(1)		Az Szt. 117/B.§-a szerinti visszafizetési kötelezettség ellenőrizhetősége érdekében az egyszeri hozzájárulásnak az Szt. 117/B.§ (2) bekezdésében meghatározott összegét elkülönített betétszámlán kell elhelyezni.
		(2)		A befizetett egyszeri hozzájárulás időarányos visszafizetésének módját és részletes szabályait házirend tartalmazza.
	26.§	(1)		Az intézményben elhelyezett foglalkoztatásából származó munkajutalom, a tanulmányi ösztöndíj és a költőpénz a személyi térítési díj szempontjából nem vehető figyelembe.
		(2)		Az ideiglenesen beutalt ellátott esetén az ideiglenes beutalás tartamára a térítési díj alapjául szolgáló jövedelmet az önálló lakás (ingatlan) fenntartásával kapcsolatos igazolt költségekkel (lakbér, hiteltörlesztés, közös költség stb.) csökkenteni lehet.
	27.§	(1)		Ha az ellátott gondnokság alatt áll, gondnoka - amennyiben az ellátott megfelelő jövedelemmel, vagy készpénzvagyonnal rendelkezik - köteles - legalább az Szt. 117/A.§-a szerinti, a költőpénz összegével azonos összegű - készpénzt biztosítani a gondnokolt személyes szükségleteire. Amennyiben a gondnok e kötelességének nem tesz eleget, az intézményvezető erről - a szükséges intézkedés megtétele érdekében - tájékoztatja a gondnokot kirendelő gyámhivatalt.
		(2)		Az (1) bekezdés rendelkezéseit értelemszerűen kell alkalmazni a személyes gondoskodásban részesülő állami gondoskodás alatt álló kiskorúak esetében is.
	28.§	(1)	A  nem lakóotthoni ellátásban részesülő, két hónapot meg nem haladó távolléte idejére a megállapított személyi térítési díj 20 %-át fizeti.
		(2)	A nem lakóotthoni ellátásban részesülő, két hónapot meghaladó távolléte idejére
			a/  egészségügyi intézményben történő kezelésének tartamára a megállapított személyi térítési díj 20 %-át fizeti,
			b/  az a/ pont alá nem tartozó esetben a személyi térítési díj 50 %-át fizeti.
		(3)	A lakóotthonban elhelyezett személy távolléte idejére személyi térítési díjként a lakhatási költség 50 %-át fizeti.
		(4)	Lakhatási költség alatt a fűtés-, áram-, gáz-, víz- és csatornaszolgáltatásért, szemétszállításért fizetendő díjak együttes összege értendő.
		(5)	Az (1)-(3) bekezdésben foglalt esetekben az egy napra jutó térítési díj megállapítása az intézmény vezetőjének feladata.
	29.§	(1)	A felnőttkorban megvakultak rehabilitációját biztosító intézményben a vak személy önálló életre való felkészítése idejére csak az élelmezési költség megfizetésére kötelezhető.
		(2)	Nem kell térítési díjat fizetni a sikeres rehabilitáció érdekében történő, legfeljebb három hónap időtartamú eltávozás esetén, valamint a látás- és mozgássérült fogyatékos személyek intézményében a hivatalos iskolai szünet alatti távollét idejére.
		(3)	A tartós bentlakásos intézményekben a térítési díjat az élelmezésre fordított költségekkel csökkenteni kell, ha az ellátott munkaköri vagy tanulmányi beosztása miatt az intézményi étkezést nem veszi igénybe.
	30.§	Az intézményvezető döntésével az intézménybe vizsgálat, vagy megfigyelés céljából felvett személy a személyi térítési díj 50 %-át fizeti a vizsgálat vagy megfigyelés időtartamára.
	30/A.§ A lakóotthoni helyezés esetén, ha a megállapodás szerint az ellátott személyi térítési díj pótlék megfizetésére is köteles, a fenntartó részben a személyi térítési díj pótlékból fedezi a lakóotthon karbantartásának, felújításának költségeit, berendezési tárgyainak cseréjét.
	31.§	(1)	A térítési díjat a beköltözés napjától havonként - ha e rendelet másként nem rendelkezik - a tárgyhónapot követő hónap 10. napjáig kell befizetni az ellátást nyújtó intézmény elszámolási számlájára.
		(2)	Az intézmény vezetője ellenőrzi, hogy a megállapított térítési díj befizetése havonként megtörténik-e. Ha a kötelezett a befizetést elmulasztotta, az intézményvezető 15 napos határidő megjelölésével a fizetésre kötelezett személyt írásban felhívja az elmaradt térítési díj befizetésére. Ha a táridő eredménytelenül telt el, az intézmény vezetője a kötelezett nevét, lakcímét és a fennálló díjhátralékot nyilvántartásba veszi.
		(3)	A (2) bekezdés szerint nyilvántartott díjhátralékról az intézmény vezetője negyedévenként tájékoztatja a 3.§ (1) bekezdése szerinti fenntartót a térítési díjhátralék behajtása, vagy a behajtatlan hátralék törlése érdekében.
		(4)	A fenntartó az intézményvezető tájékoztatás alapján intézkedik a térítési díj hátraléknak a behajtásáról az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló 1957. évi IV. törvény, illetve az adózás rendjéről szóló 1990. évi XCI. törvény szabályainak alkalmazásával.
		(5)	A személyi térítési díj és a befolyt térítési díj különbözetét az intézmény vezetője nyilvántartja és az ellátott halála esetén hagyatéki teherként az eljáró közjegyzőnek bejelenti.
	32.§	(1)	Ez a rendelet 1993. február 26-án lép hatályba azzal, hogy ha a személyes gondoskodásra való jogosultságot a rendelet hatálybalépését követően állapítják meg, vagy a jogosult intézményi elhelyezésére a rendelet hatálybalépését követően kerül sor, a személyi térítési díjat az adott intézményben a rendelet hatálybalépése előtt megállapított térítési díj felső határa figyelembevételével kell megállapítani mindaddig, amíg a helyi önkormányzat az intézményi térítési díj összegéről nem határozott. Azoknál a személyes gondoskodást nyújtó intézményeknél, ahol térítési díj felső határa nincs meghatározva, az intézményi térítési díj megállapításáig a jogosult az ellátásban részesülők által fizetett térítési díj átlagának megfelelő térítési díjat fizet.
		(2)	Az (1) bekezdés alapján fizetett térítési díj összeg nem haladhatja meg az Szt. 116.§-ában és a 117.§ (1) és (2) bekezdésében meghatározott mértéket.