OBH 6846/1996.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: Dr.Kántor Ferenc
Az eljárás megindítása

G. J. (panaszos) tassi lakos panasszal fordult az Országgyűlési Biztos Hivatalához. Beadványában sérelmezte, hogy a Dózsa Tsz. (Tsz.) gazdálkodási területén az I-es kárpótlási földalapba a Tsz. által kijelölt és a Bács-Kiskun Megyei Kárrendezési Hivatal (Hivatal) által jogerős határozattal jóváhagyott földalap egy részét (77 hektár 1698 m2 térmértékű szántó, továbbá 94 hektár 3478 m2 térmértékű legelő művelési ágú) összesen 1635 aranykorona értékű termőföldet árverésre a Hivatal nem tűzött ki, s bárhova fordult segítségért, az említett aranykorona értékű föld árverésre való kitűzése céljából panaszát orvosolni nem tudták. 

Mivel a rendelkezésemre álló adatok alapján a jogbiztonság megsértésére lehetett következtetni, az ügyben vizsgálatot rendeltem el.

Megállapított tényállás

Panaszos állítása szerint a tassi utolsó árverésen  (1994. február 23-24.) "az árverés vezetője több mint 100 jelenlévő előtt kérdésünkre kijelentette: a kimaradt földterületekre az árverést szeptemberben fogják folytatni, mert sok az adminisztrációs munka, s most nem győzik". Panaszost, ezt követően a Hivatalnál több esetben való érdeklődésére - legutóbb 1994. decemberében arról tájékoztatták - hogy az ügy folyamatban van, majd 1995. februárjában a Hivatal Árverési Osztályának vezetőjétől olyan információt kapott, hogy "Tasson nem lesz több árverés". 

Az árverés elmaradásáról való tájékoztatást követően panaszos többek közt a Miniszterelnöki Hivatalhoz, egyes parlamenti pártok vezetőihez, az igazságügy-miniszterhez, a Földművelésügyi Minisztérium politikai államtitkárához, a Legfőbb Ügyészséghez, képviselő urakhoz, az OKKH elnökéhez, a TV-hez fordult segítségért az árverésre ki nem tűzött termőföld árverésre való kitűzése érdekében. 

Panaszos által csatolt iratanyag átvizsgálása során megállapítottam, hogy az Országos Kárrendezési és Kárpótlási Hivatal (OKKH) elnökének  és panaszosnak - aki a helyi földrendező bizottság tagja is - egybehangzó írásos nyilatkozata alapján a már említett összesen 1635 aranykorona értékű termőföld árverésre való meghirdetésére - melynek a kárpótlási földalapba a Tsz. által való kijelölését a Hivatal jogerős határozatával jóváhagyta - nem került sor. 

Az OKKH elnöke által az ügyben a Hivataltól kért igazoló jelentés szerint a föld árverésre való meghirdetése elmaradásának oka: "a hirdetmények előkészítésének 1994. tavaszi túlzsúfoltsága miatt keletkezett adminisztrációs tévedés".

A jogszabályi háttér és a vizsgálat megállapításai

Az 1991. évi XXV. törvény (Kpt.1) 20. § (1) bekezdése szerint: "A 15–19. §-ban kijelölt termőföldek árverés útján kerülnek a kárpótlásra jogosultak részére értékesítésre."

A Kpt.1  20. § (2) úgy rendelkezik, hogy: "Az árverés legkorábbi, illetve legkésőbbi időpontját a kárpótlás iránti kérelmek elbírálására tekintettel a szövetkezet székhelye szerint illetékes megyei (fővárosi) kárrendezési hivatal állapítja meg."

A Kpt.1. végrehajtására kiadott 104/1991. (VIII. 3.) Kormányrendelet 25. §-a (7) bekezdésének 1993. XII. 5. napjától hatályos szövege szerint: "A Tv.-ben szabályozott árverésre – a Tv. 27. §-ának (2) bekezdésében foglalt árverés kivételével – 1994. május 31. napját követően nem kerülhet sor. A földalapok elkülönítését, illetőleg az árverés eredményét megsemmisítő határozat jogerőre emelkedését követő 4 hónapon belül azonban az árverés akkor is megtartható, ha az említett időpontig a szövetkezetekről szóló 1992. évi I. törvény hatálybalépéséről és az átmeneti szabályokról szóló 1992. évi II. törvény 13–21. §-a alapján a földalapok elkülönítése, illetőleg a kifogásolt árverés eredményének jogerős megsemmisítése még nem történt meg, vagy annak megtörténtétől számítva 4 hónapnál kevesebb van hátra."
Ez azt jelenti, hogy 1994. május 31. napja az az utolsó nap, amelyre még az I-es kárpótlási földalapba tartozó földre - ilyen a panaszolt föld is - árverést ki lehetett tűzni az idézett kormányrendelet első mondatában foglaltak szerint. 
A felhívott kormányrendelet második mondata alá a panaszolt eset nem tartozik, ezért azt alkalmazni nem lehetett a konkrét esetben. 

Az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló 1957. évi IV. törvény (Áe.) 4. §-ának (1) bekezdése szerint: "A közigazgatási szerv a hatáskörébe tartozó ügyben az illetékességi területén köteles eljárni."

Az idézett jogszabályhelyek összevetése alapján a vizsgálat megállapította, hogy a Hivatalnak a kárpótlási földalapba kijelölt, általa jogerős határozattal jóváhagyott termőföldet kötelessége volt árverésre kitűzni és meghirdetni úgy, hogy a panaszolt föld árverése 1994. május 31. napjával befejeződjön. A Hivatal ezt elmulasztotta. 

A Hivatal mulasztásával - mert a jogosultat a kárpótlási földalapba kijelölt földre, vételi jogának gyakorlásától elzárta - megsértette az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében foglalt jogbiztonság alkotmányos elvét, ezáltal alkotmányos visszásságot idézett elő. 

A vizsgálat feltárta, hogy a Hivatal által előidézett alkotmányos visszásság kiküszöbölésére, az idő múlására és a jóhiszeműen szerzett és gyakorolt jogokra tekintettel ma már nincs lehetőség. Ezért az ügyben ajánlást nem teszek. Ugyanis a törvény által előírt, és már említett időpontig árverésre nem bocsátott kárpótlási földalapba kijelölt földek, kárpótlási árverésen nem értékesíthetők. Az ilyen földek tekintetében az 1992. évi II. törvény - az átmeneti törvény (Ámt.) - 25. §-ának (3) bekezdése úgy rendelkezik, hogy: "A Kpt. szerinti árverés lebonyolítása után megmaradó szövetkezeti tulajdonú földet a vagyonnevesítés szabályainak megfelelő alkalmazásával a tagok tulajdonába kell adni." S mivel a törvény ez utóbbit kifejezetten rendeli, panaszosnak az a kifogása, hogy a tagok tulajdonába ily módon került földet árverésen értékesítsék, nem megalapozott.  Jelentésem egy példányának megküldésével panaszost, a Hivatal vezetőjét és az OKKH elnökét is tájékoztattam. 

Budapest, 1998. február 6.

Dr. Gönczöl Katalin