OBH 6820/1996.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: dr. Kiss Anikó
Tárgy: A szolnoki Vásárhelyi Pál Közgazdasági és Postaforgalmi Szakközépiskola                                                                idegenforgalmi tagozatának Cipruson tartott szakmai gyakorlatán történt rendőri intézkedés

I. Az eljárás megindulása:  

A Jászkun Krónikában megjelent Civódás a szerelem szigeten című cikk a szolnoki Vásárhelyi Pál Közgazdasági és Postaforgalmi Szakközépiskola idegenforgalmi tagozatának Cipruson folytatott szakmai gyakorlatán történt rendőri intézkedésről számolt be. A szakmai gyakorlaton lévő tanulók közül hatot a helyi rendőrőrsre hurcoltak, majd a központi rendőrség fogdájába szállítottak.

Az újságcikk alapján felmerült annak a lehetősége, hogy a tanulószerződés megkötése, és a szakmai gyakorlat, megszervezése során a magyar fél mulasztást követett el. Így a Magyar Alkotmány 16. §-a sérelmével okozott alkotmányos visszásság előidézésének lehetősége miatt az ügyben hivatalból vizsgálatot indítottam.

A tényállás tisztázása érdekében megkerestem az iskola igazgatóját, Dr. Kalicz Évát, az iskola felett szakmai irányítást gyakorló Xántus János Idegenforgalmi Középiskola igazgatóját, Dr. Nagy B. Józsefet, valamint a Ciprusi Köztársaság magyarországi állandó ügyvivőjét, Kosztasz Leantiut.

II. A megállapított tényállás: 

A szolnoki Vásárhelyi Pál Közgazdasági és Postaforgalmi Szakközépiskolában öt éve működik kihelyezett tagozatként a Hotel Római Idegenforgalmi Alapítványi Iskola és Szálloda két tanítási nyelvű szakközépiskolai osztálya. Az idegenforgalmi szak tanulói  szakmai gyakorlati képzésben szállodában, konyhán, étteremben, valamint idegenforgalmi vállalatoknál részesülnek. A gyakorlati oktatást az érvényes tanterv szerint összefüggő, négy hetes nyári szakmai gyakorlat keretében kell teljesíteni (étterem, szálloda, utazási iroda). 

1995-ben lehetőség nyílt az iskola számára, hogy a nyári szakmai gyakorlatot Cipruson, az Arsinoe Beach Hotelben szervezze meg. Az iskola a szülőket, a tanulókat tájékoztatva a gyakorlati munka jellegéről egyéni választási lehetőséget nyújtott a külföldi szakmai gyakorlat igénybevételére.

A szakmai gyakorlat szervezése során 6 fős tanulócsoportokat hoztak létre. A tanulók állandó tanári felügyelet alatt voltak. A tanárok kötelessége volt a szakmai gyakorlati munkahellyel való állandó kapcsolattartás, és annak ellenőrzése. A tanulók teljes ellátását a szálloda biztosította. A tanulók kinttartózkodása nem haladta meg az államközi egyezményben rögzített magyar állampolgárokra vonatkozó 30 napot, így a kinttartózkodás vízumot nem igényelt.

Az 1995. évi nyári szakmai gyakorlat sikerén felbuzdulva az iskola 1996-ban is Cipruson szervezte meg a szakmai gyakorlatot. A tanulók ellátása, felügyelete az 1995. évihez hasonlóan történt. A tanulócsoportok 1996. július 1-től havonként váltották egymást; egy tanuló kinttartózkodása sem haladta meg a 30 napot.

1996. július 26-án délután 15 órakor két tanuló teljesített felszolgálási gyakorlatot az étteremben. A többiek az apartmanban tartózkodtak, mialatt egy rendőrautó érkezett a szállodához. A rendőrök a két tanulót és még másik négy tanulót a kerületi rendőrőrsre szállították. Dr. Kalicz Éva az iskola igazgatója azonnal kérte, hogy biztosítsanak a diákok számára tolmácsot, jogi képviselőt, továbbá, hogy értesítsék a külügyi szerveket. Az igazgatónő kérésének teljesítését a rendőrségen megtagadták. Ekkor Dr. Kalicz Éva megpróbálta a ciprusi magyar ügyvivőt felkeresni, de a hívott telefonszámon csak az üzenetrögzítő jelentkezett. A következő kísérlet a görögországi magyar követség elérésére ismét sikertelen volt. Az intézkedő rendőr két lehetőséget kínált Dr. Kalicz Éva számára: vagy hazautazik a tanulócsoport az első géppel, vagy hétfőig a rendőrőrsön maradnak. Dr. Kalicz Éva a hazautazás mellett döntött.

Hazaérkezés után Dr. Kalicz Éva személyesen kereste meg a Ciprusi Köztársaság Magyarországi ügyvivőjét. Az ügyvivő sajnálatos rendőri túlkapásnak minősítette az esetet, majd 1996. augusztus 15-ére meghívta a képviseletre a tanulókat, bocsánatot kért tőlük, és egy- egy könyvet ajándékozott nekik.

III. Az érintett alkotmányos jogok:    

A Magyar Köztársaság Alkotmánya 

2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.

16. § A Magyar Köztársaság különös gondot fordít az ifjúság létbiztonságára, oktatására és nevelésére, védelmezi az ifjúság érdekeit. 

IV. Az ügy jogszabályi háttere:

A Magyar Alkotmány

32/B. § (1) Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának feladata, hogy az alkotmányos jogokkal kapcsolatban tudomására jutott visszásságokat kivizsgálja vagy kivizsgáltassa, és orvoslásuk érdekében általános vagy egyedi intézkedéseket kezdeményezzen.

2. A gyermekek jogairól szóló, New Yorkban, 1989. november 20-án kelt Egyezmény kihirdetéséről szóló 1991. évi LXIV. törvény

19. cikk
1. Az Egyezményben részes államok megtesznek minden arra alkalmas, törvényhozási, közigazgatási, szociális és nevelési intézkedést, hogy megvédjék a gyermeket az erőszak, a támadás, a fizikai és lelki durvaság, az elhagyás vagy az elhanyagolás, a rossz bánásmód vagy a kizsákmányolás - ideértve a nemi erőszakot is - bármilyen formájától mindaddig, amíg szüleinek vagy valamelyik szülőjének, illetőleg törvényes képviselőjének vagy képviselőinek, vagy bármely más olyan személynek, akinél elhelyezték a felügyelete alatt áll.

37. cikk

Az Egyezményben részes államok gondoskodnak arról, hogy
b/  a gyermeket törvénytelenül vagy önkényesen ne fosszanak meg a szabadságától. A gyermek őrizetben tartása vagy letartóztatása, vagy vele szemben szabadságvesztés-büntetés kiszabása a törvény értelmében csak végső eszközként legyen alkalmazható a lehető legrövidebb időtartammal.

3. A közoktatásról szóló 1993. LXXIX. törvény

12. § A tanuló kötelessége különösen, hogy

a) részt vegyen a kötelező és a választott foglalkozásokon és szakmai gyakorlatokon;
b) eleget tegyen – rendszeres munkával és fegyelmezett magatartással, képességeinek megfelelően – tanulmányi kötelezettségének;
c) megtartsa az iskolai tanórai és tanórán kívüli foglalkozások, a kollégiumi foglalkozások, az iskola és a kollégium helyiségei és az iskolához, kollégiumhoz tartozó területek használati rendjét, a gyakorlati képzés rendjét, az iskola, a kollégium szabályzatainak előírásait;
d) óvja saját és társai testi épségét, egészségét, elsajátítsa és alkalmazza az egészségét és biztonságát védő ismereteket, továbbá haladéktalanul jelentse a felügyeletét ellátó pedagógusnak vagy más alkalmazottnak, ha saját magát, társait, az iskola, kollégium alkalmazottait vagy másokat veszélyeztető állapotot, tevékenységet, illetve balesetet észlelt, továbbá – amennyiben állapota lehetővé teszi –, ha megsérült;
e) megőrizze, illetőleg az előírásoknak megfelelően kezelje a rábízott vagy az oktatás során használt eszközöket, óvja az iskola létesítményeit, felszereléseit;
f) az iskola, kollégium vezetői, tanárai, alkalmazottai, tanulótársai emberi méltóságát és jogait tiszteletben tartsa.

29. § (1) A szakközépiskolának – a (2) és a (8)–(9) bekezdésben meghatározott kivétellel – négy általános műveltséget megalapozó évfolyama (a továbbiakban: középiskolai évfolyam) van. A szakközépiskolában a középiskolai évfolyamon a nevelés és oktatás a kilencedik évfolyamon kezdődik és a tizenkettedik évfolyamon fejeződik be.
(2) Ha a szakközépiskolában a nevelő és oktató munka két tanítási nyelven folyik – a Kéttanítási nyelvű iskolák irányelve, illetve a Nemzeti, etnikai kisebbség iskolai oktatásának irányelvében meghatározottak szerint –, a középiskolai évfolyamon a nevelés és oktatás a tizenharmadik évfolyamon fejeződhet be.
(3) A szakközépiskolában a középiskolai évfolyamokon középiskolai nevelés és oktatás, annak befejezését követően a szakképzési évfolyamon szakképzés folyik. A szakközépiskolában – az általános műveltséget megalapozó oktatás részeként – szakmai előkészítő ismeretek átadása is folyhat.
(4) A szakközépiskola a szakképzési évfolyamon az Országos Képzési Jegyzékben meghatározottak szerint az utolsó középiskolai évfolyam elvégzéséhez, illetve középiskolai végzettséghez kötött szakképesítések körében felkészít szakmai vizsgára.
(5) A szakközépiskolában a tanuló a középiskolai évfolyamon befejezi az alapműveltségi vizsgára való felkészülést, továbbá felkészül az érettségi vizsgára, valamint felsőfokú iskolai továbbtanulásra, illetve munkába állásra, és előkészül a szakképzésbe való bekapcsolódásra.
(6) A tanuló dönt arról, hogy érettségi vizsgát vagy az érettségi vizsgát követően szakmai vizsgát, illetve – ha a szakképzésre vonatkozó jogszabály lehetővé teszi – csak szakmai vizsgát tesz.
(7) A szakközépiskola tanulója – az átvételre és a felvételre vonatkozó rendelkezések szerint (42. §, 46. §, 66–67. §) – folytathatja tanulmányait az általános iskola, másik szakközépiskola, gimnázium, szakiskola megfelelő évfolyamán.
(8) Ha a szakközépiskola művészeti szakmai vizsgára készít fel
a) párhuzamos oktatás esetén – a központi programban (tantervben) meghatározottak szerint – a középiskolai évfolyamokon a nevelő és oktató munka az ötödik, hetedik vagy a kilencedik évfolyamon kezdődhet, és a tizenharmadik évfolyamon fejeződhet be,
b) a szakképzés megszervezésére e törvény 27. §-a (6) bekezdésének a) pontjában, valamint a c)–d) és f)–g) pontjában foglaltakat kell alkalmazni,
c) a tanuló a szakmai vizsgát az érettségi vizsgát követően teszi le.
(9) Kizárólag szakképzési évfolyammal működhet a szakközépiskola, ha érettségi bizonyítvánnyal rendelkező tanulókat készít fel szakmai vizsgára.

42. § (3) A gyakorlati képzési feladatokat az iskola vagy az iskolával kötött megállapodás, illetve a tanulószerződés alapján a gyakorlati képzés feltételeivel rendelkező jogi személy, jogi személyiséggel nem rendelkező gazdasági társaság, illetve egyéni vállalkozó végzi. A megállapodás megkötésére, továbbá a tanulószerződés alapján folyó gyakorlati képzésre a szakképzési törvény rendelkezéseit kell alkalmazni.

54. § (1) A közoktatási intézmény vezetője felelős az intézmény szakszerű és törvényes működéséért, a takarékos gazdálkodásért, gyakorolja a munkáltatói jogokat, és dönt az intézmény működésével kapcsolatban minden olyan ügyben, amelyet jogszabály vagy kollektív szerződés (közalkalmazotti szabályzat) nem utal más hatáskörébe. Az alkalmazottak foglalkoztatására, élet- és munkakörülményeire vonatkozó kérdések tekintetében jogkörét jogszabályban előírt egyeztetési kötelezettség megtartásával gyakorolja. A nevelési-oktatási intézmény vezetője továbbá felel a pedagógiai munkáért, a gyermek- és ifjúságvédelmi feladatok megszervezéséért és ellátásáért, a nevelő és oktató munka egészséges és biztonságos feltételeinek megteremtéséért, a tanuló- és gyermekbaleset megelőzéséért, a gyermekek, tanulók rendszeres egészségügyi vizsgálatának megszervezéséért. A nevelési-oktatási intézmény vezetője rendkívüli szünetet rendelhet el, ha rendkívüli időjárás, járvány, természeti csapás vagy más elháríthatatlan ok miatt a nevelési-oktatási intézmény működtetése nem biztosítható, vagy az intézkedés elmaradása jelentős veszéllyel, illetve helyrehozhatatlan kárral járna. Intézkedéséhez be kell szerezni a fenntartó egyetértését, illetve, ha ez nem lehetséges, a fenntartót haladéktalanul értesítenie kell.

80. § (1) A jegyző, főjegyző a 79. § (3) bekezdésében meghatározott munkarend szerint látja el a nem helyi önkormányzat által fenntartott nevelési-oktatási intézmény fenntartói tevékenységének törvényességi ellenőrzését.
(2) A jegyző, főjegyző a hatósági ellenőrzés keretében vizsgálja, hogy a fenntartó a nevelési-oktatási intézményt az alapító okiratban és a működéshez szükséges engedélyben meghatározottak szerint működteti-e.
(3) A jegyző, főjegyző a törvényességi ellenőrzés körében – megfelelő határidő biztosításával – felhívja a fenntartót a törvénysértés megszüntetésére. Ha a fenntartó a megadott határidőn belül nem intézkedett, a jegyző, főjegyző kezdeményezheti a törvénysértő intézkedés, döntés, mulasztás bírósági megállapítását. A pert a törvénysértés megszüntetésére meghatározott határidő lejártától számított harminc napon belül kell kezdeményezni. Ha a bíróság megállapítja a törvénysértést, és azt a fenntartó a bíróság által megállapított határidőn belül nem szünteti meg, a jegyző, főjegyző a működéshez szükséges engedélyt visszavonja, és a nevelési-oktatási intézményt törli a nyilvántartásból, illetve költségvetési szerv esetén megkeresi a törzskönyvi nyilvántartást vezető szervet a nyilvántartásból való törlés céljából.
(4) A törvényességi ellenőrzést ellátó jegyző, főjegyző a nevelési-oktatási intézmény működését felfüggesztheti, ha az ott folyó nevelő és oktató munka a közbiztonságot, a közrendet, a közegészségügyet, a közerkölcsöt sérti, vagy mások jogai, szabadságjogai ellen irányul, továbbá, ha a nevelési-oktatási intézmény a feladatainak ellátásához szükséges feltételekkel nem rendelkezik. A működés felfüggesztése előtt – kivéve, ha a késedelem jelentős vagy helyrehozhatatlan kárral, illetve veszéllyel járna – megfelelő határidő biztosításával fel kell hívni a fenntartót a kifogásolt tevékenység megszüntetésére, illetve a hiányosságok pótlására. A jegyző, főjegyző elrendelheti a határozat azonnali végrehajtását. A jegyző, főjegyző a határozat jogerőre emelkedését követő tizenöt napon belül – kivéve, ha annak oka megszűnt – köteles a (3) bekezdés szerint a pert megindítani, s az ott szabályozottak szerint eljárni.
(5) Ha nevelési-oktatási intézménynek a székhelyén kívül másik telephelye is van, a telephelyre a 79. §-ban foglaltak szerint engedélyt kell kérni a telephely szerint illetékes jegyzőtől, főjegyzőtől. A jegyző, főjegyző a telephelyen működő tagintézmény tekintetében ellátja az (1)–(4) bekezdésben meghatározott hatáskört, azzal az eltéréssel, hogy a nyilvántartásból történő törlésről – megkeresésére – a székhely szerint illetékes jegyző, főjegyző intézkedik.

85. § (2) A közoktatás feladatainak megoldásában az állam intézmény alapításával és fenntartásával, illetve nem állami vagy nem helyi önkormányzati alapítású intézmény fenntartójával kötött megállapodással közvetlenül is részt vesz.

92. § (1) A művelődési és közoktatási miniszter e törvényben meghatározottak szerint ellátja a közoktatás ágazati irányítását.
(2) A művelődési és közoktatási miniszter ágazati irányító hatásköre kiterjed e törvény hatálya alá tartozó valamennyi tevékenységre, függetlenül attól, hogy a tevékenységet milyen intézményben, szervezetben látják el, illetőleg ki az intézmény fenntartója.
(3) A szakközépiskolában és a szakiskolában folyó szakképzés tekintetében az irányítási hatásköröket a szakképzési törvény határozza meg.

104. § (1) A törvényesség biztosítása keretében kell
a) ellenőrizni a házirend, valamint – a kollektív szerződés és a közalkalmazotti szabályzat kivételével – más belső szabályzatok elfogadására előírt eljárási rendelkezések megtartását, a szabályzatban foglaltak jogszerűségét, a működés és döntéshozatal jogszerűségét, így különösen a tanuló- és gyermekbalesetek megelőzésével, a gyermek- és ifjúságvédelmi feladatok ellátásával, a nevelő- és oktató munka egészséges és biztonságos feltételeinek megteremtésével összefüggő tevékenységet;
b) elbírálni a 83. § (4) bekezdésében meghatározott kérelmeket.

4. A szakképzésről szóló 1993. évi LXXVI. törvény

2. § (1) A szakképzés intézményei:
a) a szakközépiskola;
b) a szakmunkásképző iskola és szakiskola [a továbbiakban a szakmunkásképző iskola és a szakiskola együtt: szakiskola; az a)–b) pont alattiak együtt: szakképző iskola];
c) a speciális szakiskola;
d) a munkaerőfejlesztő és -képző központ.
(2) A szakképző iskola, valamint a speciális szakiskola létesítésére, fenntartására és működésére a közoktatásról szóló 1993. évi LXXIX. törvény (a továbbiakban: közoktatási törvény), a munkaerő-fejlesztő és -képző központ létesítésére és fenntartására a foglalkoztatás elősegítéséről és a munkanélküliek ellátásáról szóló – többször módosított – 1991. évi IV. törvény (a továbbiakban: Foglalkoztatási törvény) rendelkezéseit kell alkalmazni.
(3) Iskolarendszeren kívüli szakképzést az e törvényben és a külön jogszabályban meghatározott feltételekkel rendelkező természetes és jogi személyek, illetőleg ezek jogi személyiséggel nem rendelkező gazdasági társaságai szakképző iskola fenntartása nélkül, más szervezeti keretben is folytathatnak. [Az (1) és a (3) bekezdésekben foglaltak a továbbiakban együtt: szakképzést folytató intézmény.]

4. § (1) A szakképzés irányítását a munkaügyi miniszter koordinálja, amelynek keretében a szakképzés egészére kiterjedően a szakképesítésért felelős miniszterrel egyetértésben
a) rendeletben kiadja az OKJ-t;
b) meghatározza a szakmai vizsgáztatás általános szabályait és eljárási rendjét (a továbbiakban: szakmai vizsgaszabályzat);
c) meghatározza a külföldön szerzett szakképesítés honosításának feltételeit;
d) meghatározza a szakmai vizsga díjának és a vizsgáztatási díjaknak a kereteit;
e) meghatározza a szakképzés megkezdésére és folytatására vonatkozó feltételeket.
(2) A munkaügyi miniszter az iskolai rendszerű szakképzés tekintetében
a) meghatározza a tanulókat e törvény 48. §-a alapján megillető juttatások részletes szabályait;
b) meghatározza a szakképzés megszervezésére és a gyakorlati képzési helyek létesítésére vonatkozó feltételeket;
c) meghatározza a szakmai tantárgyakat;
d) gondoskodik a szakmai tantárgyak központi programjainak (tanterveinek), tankönyveinek és egyéb tanulmányi segédleteinek kidolgozásáról, kiadásáról és forgalmazásáról;
e) továbbképzéseket szervez a szaktanácsadók, továbbá a szakmai elméleti és gyakorlati képzést ellátó pedagógusok számára;
f) szervezi a hatáskörébe tartozó országos tanulmányi versenyeket;
g) ellátja a Munkaerőpiaci Alap szakképzési alaprészével kapcsolatosan külön törvényben meghatározott feladatokat.
(3) A munkaügyi miniszter
a) az (1) bekezdés d) pontjában és a (2) bekezdés a) pontjában meghatározott hatáskörét a művelődési és közoktatási miniszterrel együtt;
b) a (2) bekezdés b)–f) pontjaiban meghatározott hatásköreit a művelődési és közoktatási miniszterrel, a (2) bekezdés b) pontjában meghatározott hatáskörét ezen kívül a szakképesítésért felelős miniszterrel is egyetértésben;
c) a (2) bekezdés c)–f) pontjaiban meghatározott hatásköreit a szakképesítésért felelős miniszter javaslata alapján
gyakorolja.

5. § (1) A szakképesítésért felelős miniszter az ágazatába tartozó – jogszabályban meghatározott feladataival és hatásköreivel összefüggő – szakképesítés tekintetében
a) javaslatot tesz az állam által elismert szakképesítésre, az iskolai rendszerű szakképzésben a képzés időtartamára, a szakmai tantárgyakra;
b) jogszabályban meghatározza – több szakképesítésért felelős miniszter esetén velük együttesen – a szakképesítés szakmai és vizsgakövetelményeit, beleértve az előzetes szakmai gyakorlatot is (a továbbiakban: szakmai követelmény);
c) javaslatot tesz a szakmai vizsgaszabályzat ágazatát érintő kérdéseire;
d) megbízza a szakmai vizsgabizottság elnökét;
e) ellátja a Munkaerőpiaci Alap szakképzési alaprészével kapcsolatosan külön törvényben meghatározott feladatokat.
(2) A több ágazatba tartozó szakképesítés esetében, vagy ahol az ágazati hovatartozás egyértelműen nem állapítható meg, a szakképesítésért felelős miniszter feladatait az érdekeltek megállapodása szerinti miniszter, ennek hiányában a munkaügyi miniszter látja el.
(3) Az (1) bekezdésben foglalt feladatokon túl a 4. § (2) bekezdés c)–f) pontjaiban meghatározott hatásköröket
a) az egészségügyi és szociális gazdasági ágazat tekintetében a népjóléti miniszter;
b) a mező- és erdőgazdaság, élelmiszeripar gazdasági ág, az elsődleges faipar és fafeldolgozás, valamint a földmérés és térképészet gazdasági ágazat tekintetében a földművelésügyi miniszter;
c) az oktatás és kulturális ágazat tekintetében a művelődési és közoktatási miniszter;
d) a fegyveres erők és a rendvédelmi szervek keretében folyó szakképzés tekintetében – az OKJ-ben feltüntetett megoszlás szerint – a belügyminiszter, illetőleg a honvédelmi miniszter
gyakorolja.
(4) A 4. § (2) bekezdés c)–f) pontjaiban meghatározott hatásköröket – az ágazatába tartozó szakképesítés tekintetében – a munkaügyi miniszterrel kötött megállapodás alapján a szakképesítésért felelős miniszter gyakorolja.

6. § (1) A munkaügyi miniszter a szakképesítésért felelős miniszterrel együttműködve a szakképzés tartalmi fejlesztésére, képesítési követelményeinek hazai és nemzetközi összehangolására, a szakképzési információs központ működtetésére, a munkaerőpiaci és az iskolai rendszerű képzések koordinálására, a szakmastruktúra folyamatos fejlesztésére, az országos szaktanácsadásra, a pedagógusok szakmai továbbképzésének szervezésére, a tanulmányi versenyek rendezésére, az innováció támogatására központi fejlesztő-szolgáltató intézetként működteti a Nemzeti Szakképzési Intézetet.
(2) Az 5. § (3) bekezdése szerinti miniszter a feladatai ellátására fejlesztő-szolgáltató intézetet működtethet.

15. § (1) A szakképzés az OKJ-ben meghatározott szakképesítések esetében a szakképesítésért felelős miniszter által meghatározott szakmai követelmények alapján szakmai elméleti és gyakorlati képzés keretében történik.
(2) A szakmai elméleti képzés a szakképző iskolában folyik.
(3) A gyakorlati képzés minden olyan szakképző iskolában vagy a szakképző iskolával kötött megállapodás, továbbá tanulószerződés alapján minden olyan gyakorlati képzést végző jogi személy, jogi személyiséggel nem rendelkező gazdasági társaság, illetőleg egyéni vállalkozó (a továbbiakban: gazdálkodó szervezet) által fenntartott, illetőleg működtetett gyakorlóhelyen megszervezhető, illetőleg folytatható, ahol a gyakorlati követelményekre való felkészítés jogszabályban előírt feltételei biztosítottak (a szakképző iskola és a gazdálkodó szervezet a továbbiakban együtt: gyakorlati képzést szervező).

18. § (1) A szakképző iskolában folyó szakmai elméleti, valamint gyakorlati képzést (iskolai rendszerű gyakorlati képzés) a közoktatási törvény szerint, a gyakorlati képzés tekintetében e törvény 15–26. §-ait is figyelembe véve kell megszervezni.
(2) A gyakorlati képzést a tanév szorgalmi idejében – a gazdálkodó szervezet és a szakképző iskola közötti eltérő megállapodás hiányában – lehetőleg a szakmai elméleti képzéssel egy héten belüli váltakozással, a szorgalmi idő befejezését követően (összefüggő szakmai gyakorlat) folyamatosan kell megszervezni.

5. A művelődési és közoktatási miniszter feladat- és hatásköréről szóló 47/1990. (IX. 15.)  Kormányrendelet

2. § (1) A művelődési és közoktatási miniszter a közoktatásról szóló 1993. évi LXXIX. törvény rendelkezései szerint ellátja a közoktatás ágazati irányítását, továbbá közreműködik a közoktatás rendszere működtetésével kapcsolatos állami feladatok végrehajtásában.
(2) A művelődési és közoktatási miniszter ellátja az Országos Képzési Jegyzékben ágazatához tartozó szakképesítések tekintetében a szakképesítésért felelős miniszteri feladatokat.

7. § (1) A művelődési és közoktatási miniszter
a) meghatározza – a külpolitikai célokkal összhangban, a külügyminiszterrel együttműködve – a nemzetközi kulturális és oktatási kapcsolatok, valamint a magyar kultúra külföldi terjesztésére irányuló tevékenység fejlesztésének irányelveit és programjait, gondoskodik a végrehajtás megszervezéséről, illetőleg összehangolásáról, elősegíti más népek kultúrájának magyarországi megismerését,
b) előkészíti az állam- és kormányközi kulturális, oktatási és tudományos egyezményeket, megszervezi az egyezményekből a művelődési ágazatra háruló feladatok végrehajtását, előkészíti – a külügyminiszterrel és az érdekelt miniszterekkel együttműködve – és megköti a munkaterveket és gondoskodik a végrehajtásukról,
c) nemzetközi megállapodásokat készít elő és köt az iskolai bizonyítványok, oklevelek és a tudományos fokozatok egyenértékűségének kölcsönös elismeréséről,
d) ellátja a kulturális, tudományos és oktatási területen az ösztöndíjasok külföldre küldésével, illetőleg Magyarországon való fogadásával összefüggő feladatokat,
e) irányítja a Külügyminisztériummal együttműködve a külföldi magyar kulturális intézeteket, hungarológiai központokat, lektorátusokat és tanszékeket, biztosítja működési feltételeiket, ellátja a Magyar UNESCO Bizottság titkársága felügyeletét,

6. Az Országos Képzési jegyzékről szóló 7/1993. (XII. 30.) MüM rendelet

V. A vizsgálat megállapításai:   

1. A vizsgálat során megállapítást nyert, hogy a ciprusi törvények szerint a foglalkoztatónak a szakmai gyakorlatot folytató, nem alkalmazotti státusban lévő külföldi diákokat be kell jelentenie a rendőrségen. A szálloda tulajdonos ezt a bejelentést elmulasztotta, illetve a rendőrség úgy vélte, hogy a magyar diákok illegális munkavállalók, ezért előállította őket.

2. Az ügyben érintett oktatási intézmény az állammal kötött megállapodás alapján közvetlenül látja el a központi közoktatási feladatok törvényben meghatározott részét, és mint ilyen intézmény a nevelési-oktatási tevékenysége során magát az államot képviseli. Különös jelentősége van ennek az iskolai szakmai gyakorlatok külföldön való megszervezése esetében. Az oktatási intézmény képviseletében a szolnoki Vásárhelyi Pál Közgazdasági és Postaforgalmi Szakközépiskola igazgatónője, a ciprusi szakmai gyakorlat előkészítése, valamint a vonatkozó szerződés megkötése során quasi a magyar államot képviselve járt el, ezért az adott ügyben fokozott gondosság és felelősség terhelte. Felelősségét növeli, hogy kiskorúak felügyeletéről kellett gondoskodnia, illetve azok védelmét kellett ellátnia.
 
3. A szolnoki iskola felett szakmai irányítást gyakorló Xántus János Idegenforgalmi Középiskola igazgatója, Dr. Nagy B. József az általa lefolytatott vizsgálat során azt állapította meg, hogy a szolnoki iskola igazgatónőjét  felelősség terheli abban, hogy a szakmai gyakorlat megkezdésekor nem ellenőrizte a bejelentés tényleges megtörténtét, valamint a szerződés megkötése során nem a kellő gondossággal járt el, így a szerződésből kimaradtak a tanulók ilyen intézkedésekkel szembeni védelmét szolgáló egyes garanciák. Dr. Nagy B. József a fenti megállapítások alapján a szolnoki iskola vezetésétől megvonta a szerződésaláírási jogot. További intézkedésként pedig 1996/97-ben sor kerül a két iskola szakmai együttműködésének megszüntetésére. 

4. Megállapítást nyert az is, hogy a szolnoki diákok esetében hiányzott az ilyen és hasonló esetek megelőzésében, hatékony kezelésében rendkívüli jelentőséggel bíró oktatással kapcsolatos államközi megállapodás. Szükséges továbbá egy olyan miniszteri iránymutatás is, amely meghatározza a szolnoki diákokéhoz hasonló esetekben a tanulószerződések megkötésének alapvető feltételeit, valamint azokat a gondossági követelményeket, amelyek a magyar felet az ilyen szerződések megkötése során terhelik. Ennek az iránymutatásnak a kiadása különösen abban az esetben indokolt, ha a szakmai gyakorlat külföldön való megszervezésének, teljesítésének gyakorisága nem igényel államközi megállapodást. Ilyen  irányelv kiadása jelentős mértékben segítené az oktatási intézmények vezetőinek munkáját a külföldön teljesítésre kerülő tanulmányok megszervezésében.

VI. Ajánlás:

1. A vizsgálat megállapításai alapján felkérem a Szolnok Megyei Önkormányzat főjegyzőjét, hogy a megállapítottakat mérlegelve kezdeményezze a szolnoki iskola igazgatónőjével szemben a fegyelmi eljárás lefolytatását.

2. Felkérem az ipari minisztert, a munkaügyi minisztert és a művelődési minisztert, hogy a hatáskörükbe tartozó szakképesítések felügyeletének megvalósítása érdekében adjanak ki jogi iránymutatást a külföldi szakmai gyakorlatok, tanulmányok megszervezése során  megkötésre kerülő szerződések minimális tartalmi elemeiről, valamint ismertessék  azokat a tényeket, amelyek tekintetében kiemelkedő gondossággal kell eljárni a hasonló incidensek megelőzése érdekében.

Budapest, 1997. március 17.

Gönczöl Katalin