OBH 6679/1996.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Ügyintéző: dr. Katona Anikó

Az eljárás megindulása:

J. V. belorusz állampolgár beadvánnyal fordult az Országgyűlési Biztos Hivatalához, melyben kifogásolta, hogy 1996. március 22-e óta jogtalanul van előzetes letartóztatásban. Kifogásolta, hogy elfogása során és után a rendőrök úgy megverték, hogy a Tököli rabkórházba kellett szállítani. Előadta azt is, hogy a nyomozás során a nyomozó hatóság egy követelését sem teljesítette, nem szembesítették a kárvallottal, nem szembesítették azokkal akik őt és testvérét megverték, illetve a nyomozás eddigi szakaszában nem kapott ügyvédet.
Panaszolja, hogy a lefoglalt holmijaikról nem készült leltár, továbbá, hogy a rendőrség ujjlenyomatot vett tőlük a letartóztatás előtt.
Beadványa szerint olyan bűncselekmény elkövetését is rá akarják bizonyítani, amit előzetes letartóztatása miatt nem is követhetett el. Az ügyészséget azzal vádolja, hogy összejátszik a rendőrséggel.
 
Érintett alkotmányos jogok:

- Alk. 2. § (1) bekezdésében rögzített jogállamiságból fakadó jogbiztonság követelménye
- Alk. 54. § (1) A Magyar Köztársaságban minden embernek veleszületett joga van az élethez és az emberi méltósághoz, amelyektől senkit nem lehet önkényesen megfosztani.
(2) Senkit nem lehet kínzásnak, kegyetlen, embertelen, megalázó elbánásnak vagy büntetésnek alávetni, és különösen tilos emberen a hozzájárulása nélkül orvosi vagy tudományos kísérletet végezni.
- Alk. 55. § (1) A Magyar Köztársaságban mindenkinek joga van a szabadságra és a személyi biztonságra, senkit sem lehet szabadságától másként, mint a törvényben meghatározott okokból és a törvényben meghatározott eljárás alapján megfosztani.

Megállapított tényállás:

A felmerült panaszokkal kapcsolatban megkerestem a fővárosi főügyészt és felkértem, hogy saját hatáskörében vizsgálja meg a panaszt, s tegye meg az esetlegesen szükséges intézkedéseket.
Panaszos és három társa ellen rablás bűntette és más bűncselekmény miatt vádiratot nyújtott be a Budapesti X. és XVII. kerületi Ügyészség a Pesti Központi kerületi Bírósághoz.
A bíróság az ügyben 1997. január 15-én tárgyalást tartott. Ezen a napon a vádlottak előzetes letartóztatását megszüntette.

A panaszban foglaltak egy részét az ügyészség vádlotti védekezésnek tekinti. A panaszos a nyomozás során is tagadta a bűncselekmény elkövetését. Tagadásával szemben a bizonyítékokat a - Hivatal számára szintén megküldött - vádirat tartalmazza.
A nyomozó hatóság a gyanúsított részére az őrizetbe vétel elrendelésének napján védőt rendelt ki. A kirendelt védő az értesítések ellenére nem jelent meg a gyanúsított kihallgatásán. Egy ízben a védő értesítése elmaradt, de akkor a gyanúsított azt a kijelentést tette, hogy nem igényli a védő közreműködését.
A panaszos rendőri bántalmazásáról sem bírói meghallgatásakor, sem a vádemelést megelőző ügyészi kihallgatásakor nem tett említést.
A panasz ezen részét a főügyész a Fővárosi Ügyészségi Nyomozó Hivatalnak küldte meg a szükséges intézkedések megtételére.

A vizsgálat megállapításai:

Panaszos állításainak  valóságát az ügyészi vádirat megkérdőjelezi. Több esetben panaszos csak részadatokat adott meg. Panaszában - többek között - az előzetes letartóztatás jogtalanságát kifogásolta. Az előzetes letartóztatást a bíróság rendeli el végzésével, ezért ennek jogosságát vagy jogtalanságát az országgyűlési biztos hatáskör hiánya miatt nem vizsgálhatja.
A nyomozás során panaszos kifogásolta, hogy őt a sértettel nem szembesítették, vele nem beszélhetett. A szembesítés körülményeinek - panaszos szerinti - megrendezése a nyomozó hatóság hatáskörébe tartozik és védheti a sértett érdekeit, ezért nem ütközik jogszabályba és nem sért alkotmányos jogot.
Ügyvédet a hatóság még az előzetes letartóztatás elrendelésének napján kirendelt, a nyomozási cselekmények időpontjáról a jogi képviselőt értesítették. Így ez az állítás sem állja meg helyét.
A Fővárosi Főügyész vizsgálata szerint a panaszos nem tett panaszt korábban a rendőri bántalmazás ellen. A hivatal tájékoztatása után azonban a panaszos levelének vonatkozó részét megküldte a Fővárosi Ügyészségi Nyomozó Hivatalnak. Ez alapján panaszos a rendelkezésére álló jogorvoslati utat sem merítette ki.

Fentiek alapján alkotmányos visszásságot a vizsgálat nem tárt fel.

Budapest, 1997. október

Dr. Polt Péter