OBH 6541/1996.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: dr. Almási Eszter

Az eljárás megindulása:

Az állampolgári jogok országgyűlési biztosához az Ablak szerkesztősége továbbította a beadványt amelyben a panaszos kifogásolta, hogy a lakóházában üzemelő elektromos transzformátor helyett egy háromszoros teljesítményűt helyezett el a DÉDÁSZ Rt. A lakókat nem tájékoztatták az engedélyezési eljárásról, mivel az építési engedélyt a hatóság még az előtt adta ki, hogy az ingatlanokat a jelenlegi tulajdonosok az Önkormányzattól megvásárolták. 

A panaszos sérelmezte továbbá, hogy elhelyezéséből adódóan az elektromos transzformátor káros hatással lehet a tartósan közelben tartózkodók egészségére. 

A megállapított tényállás:

Az Önkormányzat tulajdonának elidegenítése és a társasházban lévő tulajdonának hasznosítása során nem hatósági tevékenységet lát el, hanem a polgári jog szabályai szerint  - egyenrangú félként - a tulajdonosi jogait gyakorolja.  Ennek megfelelően arról, hogy az Önkormányzat az adásvétel során nem tájékoztatta és ezzel esetleg megtévesztette a vevőket, csak polgári bíróság ítélkezhet, mint mellérendelt helyzetben lévő ellenérdekű felek közötti vita eldöntője. 

Mindezek alapján a panaszost tájékoztattam, hogy beadványának evvel a részével érdemben foglalkozni nincs lehetőségem.

Az elektromos transzformátor elhelyezéséből adódó, káros hatása azonban érintheti az épületben lakók Alkotmányban biztosított egészséges környezethez való jogát, így a panaszában foglaltakat ebből a szempontból indokoltnak láttam megvizsgálni.

Kaposvár Megyei Jogú Város Közigazgatási Igazgatóság Műszaki Hatósági Irodája a 16656/1994. október 27-én kelt határozatával adott építési engedélyt a Teleki u. 13. szám alatti többszintes lakóépület alagsori árkádjainak beépítésével transzformátorház kialakítására. Az építési engedélyezési eljárás szabályai nem írják elő az elektromos transzformátorház létesítésénél az élettani és egészségügyi hatások vizsgálatát, így ez az eljárásnak sem volt része.

A lakók tiltakozására Kaposvár Megyei Jogú Város Polgármestere 1996. májusában levélben megkereste Dr. Sz. L. főorvost az Országos Sugárbiológiai Kutatóintézetnél, hogy a lakók és hivatalunk által biztosított adatok alapján a szükséges vizsgálatok elvégzésére intézkedjen, valamint tájékoztatást kért arról, hogy jelen ügyben milyen hatóági eszközök állnak rendelkezésre és mely szervnek van hatósági intézkedési jogköre.

Az Országos "Frederic Joliot-Curie" Sugárbiológiai és Sugáregészségügyi Kutató Intézet által készített vélemény szerint, a méréskor a lakószobában különösen az ablak közelében relatíve magas értékeket regisztráltak, amelyek a nemzetközi ajánlásban a lakosságra megengedett szint alatt voltak. A mérések és a tapasztalatok alapján feltételezhető volt, hogy az esti csúcsfogyasztás idején a mágneses értékek megközelíthetik a lakosságra megengedett szintet. A Sugárbiológiai és Sugáregészségügyi Intézet a véleményben javasolta annak megfontolását, hogy a transzformátor állomást helyezzék át egy beépítetlen területre.

A Somogy Megyei Állami Népegészségügyi és Tisztiorvosi Szolgálat tájékoztatása szerint, hozzájuk a lakók nem fordultak közvetlenül segítségért. Egy újságcikk alapján keresték meg a lakókat, és ők kezdeményezték a sugárvédelmi vizsgálatot.

A megyei tiszti főorvos szerint az ügy szakmai megoldását az akadályozza, hogy a nem-ionizáló sugárforrásokról, sugárvédelméről jelenleg érvényes jogszabály nem rendelkezik.

Jogszabályi háttér:

A környezet védelmének általános szabályairól szóló 1995. évi LIII. törvény

35. § (1) A környezeti elemek védelme, továbbá a környezetet veszélyeztető hatások elleni védelem érdekében – az e törvényben meghatározottak szerint – igénybevételi, kibocsátási, valamint szennyezettségi határértékeket kell megállapítani.
(2) Az (1) bekezdés szerinti határértékek megállapítása során figyelembe kell venni a környezet tényleges és elérendő célállapotát is.
87. § (1) A határértékeket igénybevételi [17. § (1) bek.; 19. § (1) bek.; 23. § (3) bek.], illetőleg kibocsátási és szennyezettségi (35. §) határértékként kell meghatározni.
(2) A védendő környezeti elem sajátosságaitól, illetőleg a szennyezés jellegétől függően meghatározhatók:
a) általános jellegű,
b) területi,
c) helyi,
d) egyedi,
e) védelmi övezetekre vonatkozó
ökológiai, egészségügyi, tervezési, továbbá rendkívüli helyzetben alkalmazandó határértékek.
88. § (1) A környezeti elemek igénybevételének mértékét és a környezetbe kibocsátható anyag és energia mennyiségét, minőségét, koncentrációját (a továbbiakban: határérték) a környezet, illetve az érintett környezeti elem állapotának megőrzéséhez, illetőleg helyreállításához meghatározott célállapot figyelembevételével kell megállapítani.
89. § (1) A határértékek megállapításánál figyelembe kell venni a környezet, illetve adott eleme pillanatnyi és célállapotát, és a leghatékonyabb megoldást. Bevezetésükkor biztosítani kell a szükséges és elégséges felkészülési időt.
(2) A határértékek megállapítása során figyelembe kell venni a természeti folyamatok és az egyes környezetterhelő tényezők várható együttes hatását is.
(3) A határértéket a miniszter – az érdekelt miniszterekkel együttesen kiadott – rendeletben, vagy rendeletben meghatározott esetekben a környezetvédelmi hatóság állapítja meg.

Az Állami Népegészségügyi és Tisztiorvosi Szolgálatról szóló 1991. évi XI. törvény
3. § A Szolgálat népegészségügyi tevékenysége körében
4. § (1) A 3. §-ban foglaltak végrehajtása érdekében a Szolgálat feladata különösen
g) a sugárzó anyagokkal és a sugárzást kibocsátó berendezésekkel, valamint az elektromos és mágneses erőterekkel kapcsolatos közegészségügyi feladatok ellátása, valamint a munkahelyi és a környezeti sugárvédelmi normák érvényesülésének ellenőrzése;

A vizsgálat megállapításai:

A környezet védelmének általános szabályairól 1995. évi LIII. törvény 32. §-a kimondja, hogy a sugárzások környezetre gyakorolt káros hatásai elleni védelem kiterjed a mesterségesen keltett és természetes ionizáló, nem ionizáló és hősugárzásokra. A sugárzás megengedhető mértékére vonatkozó szabályozás azonban hiányzik. Az Országos Sugárbiológiai és Sugáregészségügyi Kutató Intézet véleményében kizárólag a "nemzetközi ajánlásban" megengedett szintre tud hivatkozni. 

A Magyar Köztársaság Alkotmánya alapján mindenkinek joga van az egészséges környezethez. A 70/D. § (1) bekezdése szerint a Magyar Köztársaság területén élőknek joguk van a lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez.

Az Alkotmány 2.§ (1) bekezdése kimondja, hogy " A Magyar Köztársaság független demokratikus jogállam." A jogállamiság egyik tartalmi eleme a jogbiztonság. A jogbiztonság megköveteli a normák egyértelműségét, és az egyes jogintézmények kiszámíthatóságát.

Megállapítom, hogy súlyosan veszélyezteti az egészséges környezethez, valamint a legmagasabb szintű egészséghez való jogot és ezáltal a jogállamiság elvéből fakadó jogbiztonság követelményével összefüggésben alkotmányos visszásságot okoz, hogy a különböző káros sugárzások határértékei nincsenek jogszabályban rögzítve. 

Ajánlás:

Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 21.§ (1) bekezdése alapján

	felkérem a népjóléti minisztert, hogy a környezetvédelmi és területfejlesztési
	miniszterrel egyetértésben - figyelemmel a környezet védelmének általános
	szabályairól szóló 1995. évi LIII. törvény vonatkozó rendelkezéseire -
	intézkedjen a megfelelő határértékek jogszabályban történő megállapításáról.

Budapest, 1998. május 4.

Gönczöl Katalin