OBH 6371/1996
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: dr. Kovács Endre

Az eljárás megindítása és az érintett alkotmányos jog:
Az eljárás Sz. Gy. budapesti lakosnak az Országgyűlési Biztos Hivatalához benyújtott panaszával, az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 16. § (1) bekezdése alapján indult.

Panaszos sérelmezte, hogy  a Biatorbágy Önkormányzata Polgármesteri Hivatala az 5089. hrsz-ú ingatlanán zártrendszerű szennyvíztároló kialakítására kötelező határozatának végrehajtását elrendelte. Kifogásolta, hogy a hatóság nem vette figyelembe 1992. júliusában a szikkasztó berendezését felszámolta, majd 1994-ben az épületének vízellátását is megszüntette, így álláspontja szerint a kötelezés "okaveszetté vált", ennek ellenére végrehajtási bírságot szabtak ki rá.
Nevezett véleménye szerint a hatóság jogszabálysértő határozatot hozott, amellyel megsérthette az Alkotmánynak a jogállamiságról szóló  2. §. (1) bekezdésébe foglalt rendelkezését, valamint a 77. §. (2) bekezdését, mely szerint az alkotmányos jogszabályok betartása minden szervre kötelező. 

A megállapított tényállás:
Biatorbágy Nagyközség Polgármesteri Hivatala az 1991. október 10-én kelt határozatában kötelezte panaszost az ingatlanán zártrendszerű szennyvíztároló kialakítására, és építési engedély kérelem benyújtására. A teljesítés határidejét a határozat kézhezvételétől számított 30 napban határozta meg.  A kötelező határozat a másodfokú hatóság 1992. június 10-én kelt határozatával vált jogerőssé, melyben az építési kérelem benyújtására panaszos a kézhezvételtől számított 60 napos határidőt kapott és az engedély jogerőre emelkedésétől számított 60 napban írták elő a tároló megépítésének határidejét.
A Polgármesteri hivatal első ízben 1993. április 28-án szabott ki 5.000,-Ft-os végrehajtási bírságot, majd 1995. április 27-én 8.000,-Ft, november 23-án 10.000,-Ft  bírságot állapított meg. Nevezett építési engedély iránti kérelmét 1996. március 11-én nyújtotta be, és a március 14-én meghozott határozat 1997. április 15-én emelkedett jogerőre. Széll Gyula  1993. március 29-én jelentette be, hogy 1992. júliusában megszüntette a szikkasztó berendezést, majd 1994. május 2-án bejelentette, hogy az épület vízellátását is felszámolta. 

A vizsgálat megállapításai:

A Közép-Duna-Völgyi Vízügyi Igazgatóság szakhatósági állásfoglalásában kifejtette, hogy Dobogó-hegyen és környékén, amely területhez tartozik az ingatlan, "az ivóvízkészlet védelme érdekében, vízgazdálkodási szempontból nem megengedhető a szennyvíz szikkasztása. A telkeken keletkező szennyvizet (mosdó- mosogatóvíz, stb.) zárt tárolómedencében kell gyűjteni és zárt űrgödrös WC-t kell kialakítani. Az összegyűjtött szennyvizet a területről el kell szállítani a kijelölt helyre." 
A polgármesteri hivatal 1994. júniusában megtartott helyszíni szemléjén megállapította, hogy a "hátsó kertben a meglévő ciszternából az összegyűjtött csapadék nem jut be a vezetékes rendszeren az épületbe, de a teljes kiépített rendszer nem került megszüntetésre. Így az épület vízellátásának megszüntetése nem tekinthető végleges jellegűnek, bármikor visszaállítható az eredeti állapot."
A fentiekből következik, hogy nem vált okafogyottá és ezért változatlanul hatályában maradt a végrehajtandó határozat. Az államigazgatási eljárásról szóló 1957. évi IV. törvény 14. §. (2) bekezdése szerint a közigazgatási szerv az  eljárást – ha a megindításra vagy a folytatásra okot adó körülmény már nem áll fenn – megszünteti. Mivel az eljárás megindítására vagy folytatására okot adó körülmény változatlanul fennáll, a végrehajtási eljárás nem volt megszüntethető.

A vizsgálat során megállapítottam, hogy panaszos ügyében  nincs alkotmányos visszásság, alkotmányos joga nem sérült, ezért az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 19. § (2) bekezdése alapján panaszát elutasítom.

Budapest, 1997.

Gönczöl Katalin