OBH 6241/1996.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Ügyintéző: dr. Kiss Anikó

Az eljárás megindulása:

Gödöllő lakossága tiltakozást nyújtott be az állampolgári jogok országgyűlési biztosához az ellen, hogy a települési önkormányzat családi házas övezetben, egy ősparkban ipari telep létesítését engedélyezte.

A panasz alapján alkotmányos visszásság gyanúja merült fel, ezért az országgyűlési biztos általános helyettese az ügyben vizsgálatot indított.

A megállapított tényállás:

A Gödöllői Önkormányzat 93/1996.(VI.13.) sz. határozatában a lakossági panasz által érintett 644, 645 és 647 hrsz-ú területeket ipari teleppé minősítette át. Gödöllő lakossága a határozat felülvizsgálata iránt a Belügyminisztériumhoz fordult. A Belügyminisztérium Önkormányzati Főosztálya kivizsgálás végett a panaszt a Pest Megyei Közigazgatási Hivatalhoz tette át. A Közigazgatási Hivatal törvényben biztosított jogkörében törvényességi szempontból megvizsgálta a határozat meghozatalát megelőző eljárást, amelyben törvénysértést nem állapított meg.
A települési önkormányzat 1996. novemberében elfogadta a 22/1996. (XI.21.) sz. önkormányzati rendeletét, a Schlumberger Kft. új telephelyének a fent megjelölt területen való kialakítását előkészítő egyszerűsített részletes rendezési tervről. A részletes rendezési tervvel kapcsolatban a lakosság újabb tiltakozást nem nyújtott be.

Alkalmazott jogszabályok:

A Magyar Köztársaság Alkotmánya:
  
2.§ (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.

13.§ (1) A Magyar Köztársaság biztosítja a tulajdonhoz való jogot.

18. § A Magyar Köztársaság elismeri és érvényesíti mindenki jogát az egészséges környezethez.

70/D § (1) A Magyar Köztársaság terültén élőknek joguk van a lehető legmagasabb szintű testi és lelki egészséghez.
(2) Ezt a jogot a Magyar Köztársaság a munkavédelem, az egészségügyi intézmények és az orvosi ellátás megszervezésével, a rendszeres testedzés biztosításával, valamint az épített és a természetes környezet védelmével valósítja meg.

Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. tv.:

16. § (1) Az országgyűlési biztoshoz bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság [29. § (1) bek.], illetve közszolgáltatást végző szerv (a továbbiakban együtt: hatóság) eljárása, ennek során hozott határozata (intézkedése), illetőleg a hatóság intézkedésének elmulasztása következtében alkotmányos jogaival összefüggésben sérelem érte vagy ennek közvetlen veszélye áll fenn, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva.

A természet védelméről szóló 1996. évi LIII. tv:

23. § (1) Természeti érték és terület kiemelt oltalma a védetté nyilvánítással jön létre.
(2) E törvény erejénél fogva védelem alatt áll valamennyi forrás, láp, barlang, víznyelő, szikes tó, kunhalom, földvár. Az e bekezdés alapján védett természeti területek országos jelentőségűnek [24. § (1) bekezdés] minősülnek.

24. § (1) Természeti területet [15. § (1) bekezdés] és más – e törvény 22. §-a alapján – védelemre érdemes földterületet
a) országos jelentőségű terület esetén a miniszter
b) helyi jelentőségű terület esetén a települési – Budapesten a fővárosi – önkormányzat
rendeletben nyilvánít védetté.

25. § (1) Védetté nyilvánításra bárki javaslatot tehet. A védetté nyilvánítás előkészítése hivatalból indul meg.
(2) Terület védetté nyilvánítását – helyi jelentőségű védett természeti terület kivételével – az igazgatóság készíti elő. Ha az előkészítés helyi jelentőségű védett természeti területté nyilvánításra irányul, a helyi védetté nyilvánítást előkészítő települési önkormányzati jegyzőnek, főjegyzőnek (a továbbiakban együtt: jegyző), a terület védetté nyilvánításának indokoltságát alátámasztó iratok megküldése mellett meg kell keresnie az igazgatóságot, hogy kívánja-e a terület országos jelentőségű védett természeti területté nyilvánítását.
(3) Az igazgatóság – a Minisztérium állásfoglalása alapján – a (2) bekezdés szerinti nyilatkozatát 60 napon belül megadja. Ha a terület országos jelentőségű védett természeti területté nyilvánítása indokolt, az igazgatóság a védetté nyilvánítás előkészítését hivatalból folytatja le.
(4) Természeti érték védetté, fokozottan védetté nyilvánítását a Minisztérium készíti elő.
(5) A (2)–(4) bekezdésben szabályozott előkészítés során meg kell vizsgálni a védetté nyilvánítás indokoltságát, a védelem céljainak megvalósításához szükséges intézkedéseket és a védelemhez szükséges feltételek, pénzügyi eszközök biztosíthatóságát, valamint a védelem várható következményét.
(6) A természeti terület védetté nyilvánításának előkészítése során az előkészítést végző – az érdekeltek álláspontjának megismerése érdekében – egyeztető megbeszélést és a szükséghez képest helyszíni szemlét tűz ki, amelyre – a kitűzött időpont előtt legalább 15 nappal – meghívja az (1) bekezdésben említett javaslattevőt, valamennyi érdekelt hatóságot, továbbá mindazokat, akikre a védetté nyilvánításból jogok vagy kötelezettségek hárulnak, illetőleg akik jogos érdekét a védetté nyilvánítás közvetlenül érinti. Jelentős számú érdekelt esetén a meghívás történhet hirdetménynek a helyi önkormányzat hirdetőtábláján történő kifüggesztésével vagy más, helyben szokásos módon történő közhírré tétele útján is.
(7) Az előkészítést végző az egyeztető tárgyalásról jegyzőkönyvet és összefoglalót készít, amelyet a védetté nyilvánításra vonatkozó javaslattal együtt előterjeszt a védetté nyilvánításra jogosulthoz.
(8) Helyi jelentőségű védett természeti terület országos jelentőségűvé nyilvánítása esetén a (6)–(7) bekezdésben foglaltakat akkor kell alkalmazni, ha a védelmi előírások az e törvényben foglaltaknál, illetve korábbi önkormányzati rendeletben meghatározottaknál szigorúbb rendelkezéseket tartalmaznak.
(9) A 24. § (1) bekezdése alapján alkotott önkormányzati rendeletben, a felmentésre vonatkozó szabályok [24. § (3) bekezdés b) pont] alkalmazásával biztosítani kell a területen a védetté nyilvánítás előtt megkezdett közérdekű tevékenységnek – a közérdekű cél megvalósításához szükséges mértékű – folytatását.

A helyi önkormányzatokról szóló 1990. évi LV. tv.:

8. § (1) A települési önkormányzat feladata a helyi közszolgáltatások körében különösen: a településfejlesztés, a településrendezés, az épített és természeti környezet védelme, a lakásgazdálkodás, a vízrendezés és a csapadékvíz elvezetés, a csatornázás, a köztemető fenntartása, a helyi közutak és közterületek fenntartása, helyi tömegközlekedés, a köztisztaság és településtisztaság biztosítása; gondoskodás a helyi tűzvédelemről, közbiztonság helyi feladatairól; közreműködés a helyi energiaszolgáltatásban, a foglalkoztatás megoldásában; az óvodáról, az alapfokú nevelésről, oktatásról, az egészségügyi, a szociális ellátásról, valamint a gyermek és ifjúsági feladatokról való gondoskodás; a közösségi tér biztosítása; közművelődési, tudományos, művészeti tevékenység, sport támogatása; a nemzeti és etnikai kisebbségek jogai érvényesítésének a biztosítása; az egészséges életmód közösségi feltételeinek elősegítése.

98. § (1) A fővárosi, megyei közigazgatási hivatal (továbbiakban: közigazgatási hivatal) államigazgatási feladatokat ellátó költségvetési szerv. A közigazgatási hivatal működésének költségeit az Országgyűlés a költségvetési törvény "Belügyminisztérium" fejezetében, elkülönítetten biztosítja.
(2) A közigazgatási hivatal vezetője a fővárosban és a megyében

a) ellátja a helyi önkormányzatok, a helyi kisebbségi, valamint a kisebbségi települési önkormányzatok törvényességi ellenőrzését, a mérlegeléssel hozott önkormányzati döntésnek kizárólag a jogszerűségét vizsgálhatja.

A vizsgálat megállapításai:

A panasz keletkezésekor hatályos jogszabályok szerint Gödöllő város önkormányzata a részletes rendezési terv jóváhagyásakor, az ipari telep létesítéséről szóló döntés meghozatalakor jogszerűen járt el, így eljárásában alkotmányos visszásságot nem állapítottam meg.

Eljárásom során a panasz kivizsgálására kértem fel a Környezetvédelmi és Területfejlesztési Minisztériumot. A Minisztérium az általa lefolytatott vizsgálat során megállapította, hogy a 644., 645. és  a 647. hrsz-ú területek sem országos, sem pedig helyi szintű védettség alatt nem állnak, így az önkormányzat átminősítő határozata természetvédelmi érdeket nem sértett. Az átminősítő határozat meghozatalát követően elfogadott részletes rendezési terv egyeztetésre került a Környezetvédelmi Minisztérium Építésügyi Hivatalával. A Hivatal a tervvel kapcsolatban szakmai kifogást nem tett. A részletes rendezési tervről szóló 22/1996. (XI.21.) sz. önkormányzati rendeletet a Pest Megyei Közigazgatási Hivatal törvényességi szempontból megvizsgálta, azt jogszerűnek találta. 

A Környezetvédelmi Minisztérium és a Pest Megyei Közigazgatási Hivatal vizsgálatát alapul véve megállapítható, hogy mivel az említett területek nem védett természeti értékek, és azok védetté nyilvánítását senki nem kérte, valamint a nem védett területeken ipari telep kialakítását jogszabály nem tiltja az önkormányzat eljárása jogszerű, bár kérdéses, hogy mennyire szolgálja a település tényleges érdekeit.

Tekintettel azonban arra, hogy igen elterjedtté vált az a gyakorlat, hogy parkokat, zöldterületeket ipari telepnek minősítenek át, a későbbiek során fontosnak tartom annak megvizsgálását, hogy az egészséges környezethez való alkotmányos jog általános védelme milyen esetleges jogszabályi változtatásokat igényel.

Budapest, 1998. július 23.

Dr. Polt Péter