OBH 6173/1996.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Ügyintéző: Dr. Kántor Ferenc

Az eljárás megindítása

Panaszos tíz társával együtt (panaszos) az Országgyűlési Biztos Hivatalához intézett beadványában azt sérelmezte, hogy a törvényes határidőben beadott földkiadási kérelmük ellenére földkiadási ügyük még nem fejeződött be. 

Mivel a rendelkezésemre álló adatok alapján a jogbiztonság, illetve a tulajdonhoz való jog megsértésére lehetett következtetni, vizsgálatot rendeltem el. Az ügy tisztázása érdekében megkerestem az FM Fővárosi és Pest Megyei földművelésügyi Hivatalát (FM Hivatal), valamint a Buda-környéki Földhivatalt.  

Megállapított tényállás

A rendelkezésemre álló iratok alapján megállapítható, hogy panaszos a sóskúti 052/9. helyrajzi számú, illetve az ugyancsak sóskúti 067. helyrajzi számú földrészletekből kérte aranykoronában nyilvántartott részaránytulajdonának kiadását a SASAD Mg.Tsz. mellett működő földkiadó bizottságtól. 

Panaszos tájékoztatása szerint a Földkiadó Bizottság működése megszűnéséig, - 1996. december 31. napjáig - az általa megkezdett földkiadási eljárást nem fejezte be. 

Az FM Hivatal tájékoztatása szerint a SASAD Mg. Tsz. 1992-ben mintegy 1200 részaránytulajdonostól vásárolt részaránytulajdont, s a Tsz. kérte a megvásárolt részaránytulajdon alapján a telekkönyvi bejegyzést az általa megjelölt helyrajzi számú ingatlanra. Ezért az említett bejegyzéseknek is megfelelően a részaránytulajdonú földalapba történt kijelölést is módosították. Ez a módosítás a 0252/9. helyrajzi számú táblát is érintette. 

Az FM Hivatal arról is tájékoztatott, hogy panaszos földkiadási kérelmével .érintett másik tábla (067. hrsz.) gyep, szántó, gyümölcsös művelésű ágú termőföldet foglalt magába. E táblában lévő ribizli-ültetvény - a Pest Megyei Növényegészségügyi és Talajvédelmi Állomás szakvéleménye szerint - értéket nem képvisel, így aranykoronában ki nem fejezett értéket sem.

Panaszos azonban földjének kiadását a táblán belül nem a gyümölcsös, hanem a szántó művelésű ágú földből kérte kiadni. 

Az FM Hivatal tájékoztatása arra is kiterjedt, hogy a kérdéses földterületen működő földkiadó bizottság sóskúti munkacsoportja "... nem a törvényi előírásainak megfelelően működött. Az egyezségi tárgyalásokat az összes érdekelt megjelenésének hiányában is megtartotta, illetve az érdekeltekkel külön-külön folytatta "egyezkedést". Előfordult, hogy az eredetileg határidőben beadott kérelmeket utólag módosították és a megszületett "egyezségről", illetve sorsolásról jegyzőkönyv nem született. A nyilvántartás hiányosságai miatt megtörtént, hogy egy adott helyrajzi számra a ténylegesnél több AK értékre adtak ki határozatot. Többször nem vették figyelembe az 1993. évi II. törvény 6. §-ában előírt teljesítési sorrendet ........"

Az FM Hivatal tájékoztatásából kiderül, hogy panaszos ügyében a földkiadási eljárást még nem fejezték be. 

A jogszabályi háttér és a vizsgálat megállapításai

Az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló 1957. évi IV. törvény (Áe.) 3. §-ának (1) bekezdése úgy szól, hogy: A közigazgatási szerv eljárása során államigazgatási ügyben e törvény rendelkezéseit kell alkalmazni.

A (6) bekezdés rögzíti, hogy: Ezt a törvényt a honvédelmi, a külkereskedelmi igazgatási, a társadalombiztosítási, az adó-, jövedéki és vámigazgatási, az iparjogvédelmi ügyekben, továbbá a tisztességtelen piaci magatartás tilalmáról és a versenykorlátozásról, az árak megállapításáról, a biztosítóintézetekről és a biztosítási tevékenységről, a hitelintézetekről és a pénzügyi vállalkozásokról, az értékpapírok forgalomba hozataláról, a befektetési szolgáltatásokról és az értékpapír-tőzsdéről, az önkéntes kölcsönös biztosító pénztárakról, valamint a magánnyugdíjról és a magánnyugdíjpénztárakról szóló törvényben meghatározott, valamint az atomenergia alkalmazása körébe tartozó tevékenységekre vonatkozó ügyekben akkor kell alkalmazni, ha jogszabály másként nem rendelkezik. 

A (7) bekezdés előírja, hogy:  E törvény hatálya a szabálysértési és az állampolgársági eljárásra nem terjed ki. 

A (8) bekezdés rendelkezései szerint: A (6) és (7) bekezdésben nem említett államigazgatási eljárásokra vonatkozó jogszabályok e törvény rendelkezéseitől csak akkor térhetnek el, ha ezt e törvény megengedi. 

Az Áe. 4. § (1) bekezdése szerint: A közigazgatási szerv a hatáskörébe tartozó ügyben az illetékességi területén köteles eljárni. Ha e kötelességének nem tesz eleget, erre a felettes szerve – kérelemre vagy hivatalból – utasítja.

Az Áe. 15. § (1) bekezdése kimondja, hogy: Az érdemi határozatot a kérelem előterjesztésétől, illetőleg az eljárás hivatalból történt megindításától számított harminc napon belül kell meghozni. Ennél rövidebb határidőt bármely jogszabály, hosszabbat pedig csak törvény, törvényerejű rendelet vagy kormányrendelet állapíthat meg. 

A földrendező és a földkiadó bizottságokról szóló 1993. évi II. törvény 9/B. § (1) bekezdése szerint: Ha a földkiadó bizottság a feladatainak végrehajtását a 9/A. § (1) bekezdésében, valamint (3) bekezdésének a) pontjában, továbbá a (4) bekezdésében meghatározott határidőig sem fejezi be, vagy a közgyűlés még ezt megelőzően megállapítja megszűnését, a földkiadó bizottság a még jogerős határozattal le nem zárt, folyamatban levő földkiadási ügyeket átteszi az FM hivatalhoz.

A (2) bekezdés úgy szól, hogy: Az FM hivatal az (1) bekezdés rendelkezései alapján a hozzá áttett ügyekben a 4/B. § (5) bekezdésének szabályai szerint jár el.

A (3) bekezdés kimondja: A földkiadó bizottság az eljárása során keletkezett iratokat a megszűnésétől számított 15 napon belül köteles áttenni az FM hivatalhoz. 

Az 1993. évi II. törvény - 9/A. §-ának (1) bekezdésében, valamint (3) bekezdésének a) pontjában, továbbá (4) bekezdésében megjelölt okok miatt - az FM hivatalhoz áttett ügyek intézésére határidőt nem állapít meg. Ezért az említett okok miatt áttett ügyek intézésére a határidőt az Áe. 15. §-a állapítja meg.

Az Alkotmánybíróság a 72/1995. (XII. 15.) ÁB. számú határozatának indokolásában elvi éllel szögezte le:  

Az államigazgatási eljárást szabályozó törvények nem biztosítanak sem jogorvoslati lehetőséget, sem más hatékony jogi eszközt – még a kérelemre indult eljárásokban sem – az ügyfélnek arra, hogy a közigazgatási határozat meghozatalát – a jogszabályokban előírt elintézési határidő huzamos idejű elmulasztása okán – kikényszeríthesse. 
Nincs alanyi joga a kérelmezőnek arra, hogy a közigazgatás hallgatása esetén ügyének eldöntése érdekében valamilyen jogorvoslattal élhessen. A döntés hiánya miatt nem nyújthat be fellebbezést, s nem kérhet bírósági felülvizsgálatot sem. Ezen jogorvoslati eszközök igénybevételét ugyanis a törvények – kiemelten az Áe. 62., 71. és 72. §-ai – csak a már meghozott határozat megtámadása céljából teszik lehetővé.
A közigazgatási eljárásban az ügyintézési határidők betartásának garanciális jelentősége van. Az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében meghatározott jogállam fogalmának egyik feltétlen ismérve a jogbiztonság. A jogbiztonságnak viszont elengedhetetlen követelménye, hogy a jogalkalmazói magatartás – adott esetben: az államigazgatás és az önkormányzat döntési feladat- és hatáskörébe tartozó ügy törvényi szabályozás szerinti elintézésének időtartama – előre kiszámítható legyen. 
Az ügyfél közigazgatási határozathozatalra vonatkozó joga nem tehető függővé attól, hogy a közigazgatási szerv milyen időpontban hajlandó dönteni a hatáskörébe utalt ügyben. A közigazgatásnak ugyanis alkotmányos kötelessége, hogy hatáskörét gyakorolja, azaz illetékességi területén a hatáskörébe utalt ügyben az erre megszabott idő alatt érdemi döntést hozzon. Az ügyfélnek ugyanakkor alapvető érdeke fűződik e döntés mielőbbi meghozatalához.

A rendelkezésre álló iratok és az FM Hivatal  tájékoztatása alapján a vizsgálat megállapította, hogy az FM Hivatal, a hozzá áttett ügyet - az Áe. szerinti érdemi határozat meghozatalára nyitva álló 30 napos ügyintézési határidőt figyelmen kívül hagyva - nem bírálta el, nem hozott határozatot, megsértve ezzel az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében foglalt - "A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam" - rendelkezéséből folyó jogbiztonság alkotmányos elvét. Ez az eljárás ugyanakkor sérti a panaszos Alkotmányban rögzített tulajdonhoz való jogát (Alkotmány 13. § (1) bekezdés) is, és így alkotmányos visszásságot okoz.

Ajánlás

Az alkotmányos visszásság megszüntetése érdekében a következő ajánlást teszem: 

Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 21. § (1), (2), (3) bekezdésére hivatkozással felkérem Hivatalvezető urat, panaszos földkiadási ügyében a földkiadó bizottság által megkezdett, de jogerősen be nem fejezett  elsőfokú eljárás haladéktalan lefolytatására, s arra, hogy ajánlásom tekintetében kialakított érdemi állásfoglalásáról, illetve megtett intézkedéséről ajánlásom kézhezvételétől számított 30 napon belül tájékoztatni szíveskedjék. 

Jelentésem egy példányának megküldésével panaszost, illetve az FM Fővárosi és Pest Megyei Hivatalának vezetőjét is tájékoztattam.

Budapest, 1998. június 18.

Dr. Polt Péter