OBH 6117/1996.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: dr. Kovács Endre

Az eljárás megindítása és az érintett alkotmányos jog:

Az eljárás M. L. gyöngyösi lakosnak az Országgyűlési Biztos Hivatalához benyújtott panaszával, az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 16. § (1) bekezdése alapján indult.

Panaszos sérelmezi, hogy lakóháza bővítésére nem kap építési engedélyt. A Polgármesteri hivatalhoz benyújtott kérelmét levél  formájában utasították el, így kizárták a jogorvoslat lehetőségét.

A hatóság eljárása alkotmányos visszásságnak minősül, mert az Alkotmány 57. § (5) bekezdése értelmében a törvényekben meghatározottak szerint mindenki jogorvoslattal élhet az olyan államigazgatási döntés ellen, amely jogát vagy jogos érdekét sérti.

A megállapított tényállás:
Gyöngyös Város Polgármesteri Hivatala az 1992. augusztus 19-én kelt határozatában úgy adta meg panaszos lakóháza bővítésére az építési engedélyt, hogy csak az első ütemben szereplő építési munkák végezhetők el, a második ütemben feltüntetett munkákra csak az RRT elfogadását követően kérhető új építési engedély. Nevezett az építési engedélyt nem fellebbezte meg, az jogerőssé vált. A határozat  szerint az RRT várhatóan 1993-ban elfogadásra kerül. M. L. több alkalommal (1993. május 6-án, augusztus 17-én, 1994. december 7-én) kifogásolta, hogy az RRT nem készült el, és kérte az építési engedély kiadását.

A vizsgálat megállapításai: 
A vizsgálat a Polgármesteri hivatal 10790/1992. számú építési engedélyére az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 16. § (1) bekezdése értelmében nem terjedhetett ki, mert panaszos a közigazgatási jogorvoslat lehetőségét nem merítette ki. 

M. L. több alkalommal benyújtott  kérelmét a hatóság levél formájában utasította el, azzal az indokkal, hogy az Általános Rendezési Tervet kell figyelembe venni, amely az ingatlan elötti közterületet 22 méter szélességű útként szerepelteti és a területre RRT készítését írja elő. A 6/9879/1996. számú levélben az OÉSZ 7. és 8. §-ra hivatkoznak, hogy ilyen esetben csak legfeljebb 25 nm-es lakásbővítés végezhető.
Az OÉSZ (2/1986. (II. 27.) ÉVM rendelet) 7. § (3) bekezdése kimondja, ha a terület rendeltetésszerű felhasználásának megállapításához rendezési terv készítése szükséges meghatározott időre - de legfeljebb öt évig fennmaradó - tilalom rendelhető el. A hivatkozott 8. § (3) bekezdés e.) pontjában foglalt 25 nm-es korlátozás csak meghatározott időre elrendelt építési tilalom esetére vonatkozik. Az iratok szerint az ingatlanra nem rendeltek el építési tilalmat, ezért a hivatkozott OÉSZ rendelkezések nem alkalmazhatók.
Panaszos kérelmének levél formájában történt elutasítása az államigazgatási eljárásról szóló 1957. évi IV. törvény 42. § (1) bekezdésébe ütközik, mivel a hatóságnak mind az ügy érdemében, mind az eljárás során eldöntendő kérdésekben határozatot kell hoznia. A határozathozatal elmulasztása panaszosnak az Alkotmány 57. §-ban megfogalmazott alkotmányos jogát sértette, mert kizárta a jogorvoslat lehetőségét. 

Ajánlások:
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 21. § (1) bekezdése alapján felhívom

Gyöngyös Város Jegyzőjét, hogy hatósági ügyben benyújtott kérelmet határozati formában bírálja el, biztosítva a jogorvoslat lehetőségét.

Budapest, 1997.

Gönczöl Katalin