OBH 6089/1996.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: Dr. Gáspárné dr. Pere Katalin

Az eljárás megindulása:

A Magyar Alkotóművészek Országos Egyesületének elnöke, Kádár János Miklós azért fordult segítségért az állampolgári jogok országgyűlési biztosához, mert a társadalombiztosításról szóló 1975. évi II. törvény a Magyar Alkotóművészeti Közalapítvány (illetve jogelődje) tagjainak a 26/1967. (VIII. 26.), illetőleg a 117/1992. (VII. 29.) Korm. rendelet alapján megállapított nyugdíjukat, rokkantsági segélyüket nem tekinti nyugellátásnak. A fenti ellátásban részesülők az ellátás folyósítása melletti vállalkozói tevékenységük esetén a főfoglalkozású egyéni vállalkozók 52,5 %-os járulék fizetésére kötelezettek a 10 % baleseti járulék helyett.
A Magyar Alkotóművészek Országos Egyesületének elnöke a negatív diszkrimináció megszüntetéséhez kér segítséget.

Érintett alkotmányos jogok:   

Szociális biztonsághoz való jog (Alk. 70/E. (1) bek.)
Jogbiztonsághoz való jog (Alk. 2. § (1) bek.)

Alkalmazott jogszabályok:

1.	A társadalombiztosításról szóló 1975. évi II. törvény 118/A. § ".... egyéni vállalkozót, továbbá társasvállalkozás tagját akkor kell kiegészítő tevékenységet folytatónak tekinteni, ha egyidejűleg

	a) ...

	b) Öregségi nyugdíjas (ideértve a korengedményes nyugdíjban, az előnyugdíjban, a nyugdíj előtti munkanélküli segélyben részesülő személyt, a bányásznyugdíjban, az egyes művészeti tevékenységet folytatók öregségi nyugdíjában és a szolgálati nyugdíjban részesülőt is), rokkantsági, baleseti rokkantsági nyugdíjas vagy növelt összegű öregségi, munkaképtelenségi járadékos, rokkantsági járadékos.

	c) ...
	d) ..."

2.	117/1992. (VII. 29.) Korm. rendelet a Magyar Köztársaság Művészeti Alapjának megszüntetéséről és a Magyar Alkotóművészeti Alapítvány létesítéséről:

	"1. § (1) A Kormány megszünteti a Magyar Köztársaság Művészeti Alapját (a továbbiakban: Alap) és létrehozza a Magyar Alkotóművészeti Alapítványt (a továbbiakban: Alapítvány).
	
	(2) Az Alap jogutóda – a művészeti alkotóközösségekkel és a műteremlakások kiutalásával kapcsolatos jogköröket kivéve – az Alapítvány. Az Alap tagjai részére a társadalombiztosítási jogszabályokban biztosított jogosultságok az Alappal 1992. október 1-jéig tagsági viszonyban álló tagjait és a Magyar Alkotóművészek Országos Egyesületének (a továbbiakban: Egyesület) tagjait illetik meg.

	(3) Az Alapítvány támogatásával létrehozott önálló biztosítási rendszer – a szerzett jogok figyelembevételével – gondoskodik az Egyesülettel és az Alappal 1992. október 1-jéig tagsági viszonyban álló tagok táppénz, terhességi-gyermekágyi segély, saját jogú és hozzátartozói nyugellátásáról.
	
	(4) Az Alap tagjai és családtagjaik részére 1992. október 1-jéig megállapított nyugdíjsegélyek (saját jogú, özvegyi, szülői, nyugdíjsegély) és árvasági segélyek folyósítását az Alapítvány veszi át és a nyugdíjra vonatkozó rendelkezések szerint rendszeresen emeli.

	(5) A (4) bekezdésben meghatározott ellátások folyósítását 2002. december 31-ig az állami költségvetés fedezi.

	1/A. § A Kormány a Magyar Alkotóművészeti Alapítvány Alapító Okiratának – a Ptk. közalapítványokra vonatkozó szabályainak megfelelő – módosításával megállapítja és e rendelet mellékleteként kihirdeti a Magyar Alkotóművészeti Közalapítvány Alapító Okiratát.

	2. § Az Alapítvány – amely 1994. január 1-jétől Közalapítványnak minősül – jogutódja a Magyar Alkotóművészeti Közalapítvány.

3.	A személyi jövedelemadóról szóló 1995. évi CXVII. törvény III. fejezet 23. pontja:

	"Nyugdíj: a társadalombiztosításról szóló törvény alapján folyósított nyugellátás – ideértve a korkedvezményes és a korengedményes nyugdíjat, az előnyugdíjat és az egyes nyugdíjak felülvizsgálatáról, illetőleg egyes nyugdíjkiegészítések megszüntetéséről szóló törvény 2. § (2) és (3) bekezdésének alapján folyósított pótlékot is, valamint a Magyar Köztársaság Művészeti Alapjának megszüntetéséről és a Magyar Alkotóművészeti Alapítvány létesítéséről szóló kormányrendelet 1. § (2)–(5) bekezdésében meghatározott nyugellátásokat és az egyházi nyugdíjalapból kifizetett nyugdíjat –, a mezőgazdasági szövetkezeti tagok öregségi és munkaképtelenségi járadéka, a mezőgazdasági szövetkezeti tag özvegyének özvegyi járadéka, a szakszövetkezeti tag részére járó növelt összegű öregségi járadék, a munkaképtelenségi járadék, a nyugdíjas bányász részére jogszabály alapján folyósított pénzben megváltott szénjárandóság, valamint a nyugdíjas magánszemély tagsági pótléka. Nyugdíjnak minősül a külföldről származó, nyugdíj címén folyósított jövedelem, továbbá a nemzeti helytállásért folyósított pótlék is."

4.	A közforgalmú személyszállítás utazási kedvezményeiről szóló 13/1991. (I. 18.) Korm. rendelet 9. § (1) bekezdése:

	"A "Nyugdíjasok utazási utalványa" alapján évente 16 alkalommal 50 %-os kedvezményre jogosultak a nyugdíjasok és azok a külföldről hazatelepült magyar állampolgárok, akik külföldről nyugellátásban részesülnek, a Magyar Köztársaság Művészeti Alapjától nyugdíjsegélyben részesülő tagok, valamint nyugdíjsegélyben részesülő egyházi személyek."

Megállapított tényállás:

A Kormány 117/1992. (VII. 29.) Korm. rendeletével megszüntette a Magyar Köztársaság Művészeti Alapját, s vagyonából létrehozta a Magyar Alkotóművészeti Közalapítványt, melynek kedvezményezettjei az Egyesület tagjai. A rendelet az Alap tagjai és hozzátartozói részére megállapított nyugdíjak továbbfolyósításáról rendelkezik, s ennek fedezetét 2002-ig az állami költségvetés fedezi.
A fenti rendelet hatálybalépéséig a tagok nyugellátását a 26/1967. (VIII. 26.) Korm. rendelet és annak végrehajtására kiadott művelődési miniszteri rendelet szabályozta. A fenti jogszabályok tartalma szerint a Művészeti Alap, mint állami költségvetési szerv quasi állami nyugellátásokat folyósított (kötelező biztosítási alapon), s ezek továbbfolyósítását vette át az 1994. évtől már közalapítványnak minősülő Magyar Alkotóművészeti Közalapítvány. A közcél: a művészek szociális biztonsága érdekében biztosítási jellegű rendszeres és rendkívüli támogatások nyújtása.
Az alkotóművészettel élethivatásszerűen foglalkozó állampolgárok általában nem életkorhoz kötötten fejezik be alkotótevékenységüket, csak egészségi állapotuktól befolyásoltan, életük végéig dolgoznak. Ezt legtöbbjük szociális helyzete is szükségessé teszi. A társadalombiztosításról szóló 1975. évi II. törvény 118/A. § (1) bekezdésének b) pontja azonban kizárja, hogy bármely egyéni vagy társasvállalkozásban az érintettek legálisan részt vegyenek, hiszen 52,5 % járulékfizetési kötelezettség terheli a jövedelmüket. Ez a teher azért súlyos és a biztosítási elvvel is ellenkező, mert az érte nyújtható szolgáltatások jelentős részét életkoruk miatt a legnagyobb valószínűséggel nem tudják igénybe venni, pl. a résznyugdíj megállapításához is minimum 15 év szolgálati idő szükséges. 

A jelenleg hatályos szabályok is ellentmondásosan kezelik az Alap nyugdíjasait. A személyi jövedelemadóról szóló törvény és a közforgalmú személyszállítás utazási kedvezményeiről rendelkező kormányrendelet az Alap nyugdíjasait a társadalombiztosítási törvény szabályai alapján nyugdíjban részesülőkkel azonosan kezeli, addig maga az 1975.  II. törvény nem.
A Magyar Alkotóművészeti Közalapítvány nyugdíjasainak száma jelenleg 1976. fő (ebből saját jogú ellátásban 1483 fő részesül).
A fenti kérdés jogi rendezésére több kísérlet is történt, eddig azonban eredménytelenül. A Népjóléti Minisztérium, mint a társadalombiztosítási törvénymódosítás előterjesztője, a Művelődési és Közoktatási Minisztérium megkeresésére 1996. február 29-én kelt levelében egyetértését közölte. 
Tekintettel arra, hogy a törvény módosítására 1996-ban nem került sor, célszerű lenne az 1997-re tervezett módosításban végrehajtani.  A fenti javaslat - amelyet a Kormány már elfogadott  - a törvénymódosítási tervezetben ismételten nem szerepel.

Megállapított alkotmányos visszásság:     	

A vizsgálat eredményeként megállapítom, hogy a társadalombiztosításról szóló 1975. évi II. törvény 118/A. § b) pontja jelenlegi hatályos szövegének tartalma diszkriminációt jelent a Magyar Alkotóművészeti Közalapítvány (illetve jogelődje) saját jogú nyugellátással rendelkező tagjaival szemben. ennek eredményeként vállalkozóként aránytalanul nagy kötelezettséget ró az érdekeltekre az  igénybevehető szolgáltatásokhoz viszonyítottan. A fenti helyzet súlyosan sérti az érdekeltek szociális biztonsághoz való alkotmányos jogát. Ugyanakkor a jogbiztonsághoz való alkotmányos alapelv sérelmének gyanúja is felmerül. 

A j á n l á s :

Az állampolgársági jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 25. §-a alapján a következő ajánlást teszem:

A társadalombiztosításról szóló 1975. évi II. törvény 118/A. § szükséges módosítására, illetve kiegészítésére van szükség, nevezetesen, hogy az egyéni vállalkozót, továbbá társasvállalkozás tagját akkor kell kiegészítő tevékenységet folytatónak tekinteni, ha egyidejűleg:

	"b) Öregségi nyugdíjas (ideértve a korengedményes nyugdíjban, az előnyugdíjban, a nyugdíj előtti munkanélküli segélyben részesülő személyt, a bányásznyugdíjban, az egyes művészeti tevékenységet folytatók öregségi nyugdíjában, a szolgálati nyugdíjban és a Magyar Alkotóművészeti Közalapítvány nyugdíjában részesülőt is), rokkantsági, baleseti rokkantsági nyugdíjas (ideértve a Magyar Alkotóművészeti Közalapítvány rokkantsági segélyében részesülőt is) vagy növelt összegű öregségi, munkaképtelenségi járadékos." (Az aláhúzott szöveg a módosítási javaslat.)

Az alkotmányos visszásság megszüntetését célzó törvénymódosítás érdekében megkeresem a népjóléti minisztert, a pénzügyminisztert, valamint a törvénymódosítási javaslatot megküldöm az Országgyűlés Alkotmányügyi Bizottsága elnökének, dr. Hack Péternek és alelnökének dr. Kutrucz Katalinnak, kérve együttműködésüket a törvény módosításhoz.

Budapest, 1996. október 7.

Gönczöl Katalin