OBH 5920/1996., 10565/1997.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: dr. Kardos Gábor

A vizsgálat megindulása

Vasák Iván, a Siketek és Nagyothallók Országos Szövetségének főtitkára támogatást kért a Szövetségben készített és a siketek jelnyelvéről szóló törvénytervezet számára és általában a siketek jogainak védelmében. Zalabai Gábor a Főpolgármester-helyettesi Iroda munkatársa állásfoglalást kért abban a kérdésben, a hátrányos megkülönböztetés tilalmába ütközik-e az, hogy a siketek nélkülözni kénytelenek feliratozást nem tartalmazó tévéműsorokban elhangzott információkat.

A megállapított tényállás

A siketek jogainak, esélyegyenlőségének érvényesítését illetően két, eltérő jogalkotási megoldás tűnt alkalmasnak. Az egyik, önálló törvényjavaslat koncepciójának előkészítése e tárgyban, a másik pedig a fogyatékos személyek jogairól és esélyegyenlőségének biztosításáról szóló törvény, illetve végrehajtási rendeletei keretében történő szabályozás. Tekintettel arra, hogy a fogyatékos személyek jogairól szóló törvényjavaslat sorsa bizonytalannak tűnt, a vizsgálat keretében az első megoldás szakmai koncepciójának, illetve szövegváltozatának előkészítését tűztem ki célul, a Siketek és Nagyothallók Országos Szövetségével együttműködésben. Ennek érdekében számos dokumentum beszerzésére, illetve az MTV különböző szerkesztőségeivel folytatott levelezésre került sor. Közben 1997. második felében döntő szakaszba jutott a fogyatékos személyek jogairól és esélyegyenlőségük biztosításáról szóló törvényjavaslat előkészítése, amit az Országgyűlés 1998. május 16-ai ülésnapján fogadott el. Ennek a törvénynek a tárgyi hatálya lefedi a siket személyek jogainak és esélyegyenlőségének kérdését is. Így a siketek jogaival kapcsolatban az OBH-ban végzett vizsgálatnak a Jelentésben összefoglaló eredményei a területet érintő végrehajtási rendelet megalkotása során hasznosulhatnak.

Az érintett alkotmányos jogok

A közérdekű adatok megismerésének joga
Alkotmány 61. § (1) A Magyar Köztársaságban mindenkinek joga van a szabad véleménynyilvánításra, továbbá arra, hogy a közérdekű adatokat megismerje, illetve terjessze.

Alkotmány 70/A § (1) A Magyar Köztársaság biztosítja a területén tartózkodó minden személy számára az emberi, illetve állampolgári jogokat, bármely megkülönböztetés, nevezetesen faj, szín, nem, nyelv, vallás, politikai vagy más vélemény, nemzeti vagy társadalmi származás, vagyoni, születési vagy egyéb helyzet szerinti különbségtétel nélkül.
(3) A Magyar Köztársaság a jogegyenlőség megvalósulását az esélyegyenlőségek kiküszöbölését célzó intézkedésekkel is segíti.

A művelődéshez való jog
Alkotmány 70/F § (1) A Magyar Köztársaság biztosítja az állampolgárok számára a művelődéshez való jogot.
(2) A Magyar Köztársaság ezt a jogot a közművelődés kiterjesztésével és általánossá tételével (...) valósítja meg.

Alkalmazott jogszabályok

1998. évi XXVI. törvény a fogyatékos személyek jogairól és esélyegyenlőségük biztosításáról 6. § (1) A fogyatékos személynek, családtagjainak, segítőinek biztosítani kell a hozzáférés lehetőségét a közérdekű információkhoz, továbbá azokhoz az információkhoz, amelyek a fogyatékosokat megillető jogokkal, valamint a részükre nyújtott szolgáltatásokkal kapcsolatosak.

A rádiózásról és a televíziózásról szóló 1996. évi I. tv. 23. § (4) A közszolgálati műsorszolgáltató és a közműsorszolgáltató különös figyelmet fordít [d) pont] az életkoruk, testi, szellemi és lelki állapotuk, társadalmi körülményeik következtében súlyosan hátrányos helyzetű csoportok számára fontos információk elérhetővé tételére.

A vizsgálat megállapításai

Az Alkotmánybíróság az egyenlő méltósághoz való jog értelmezése során megállapította: "méltósága és élete mindenkinek érinthetetlen, aki ember, függetlenül fizikai vagy szellemi fejlettségétől vagy állapotától" [64/1991. (XII.17.) AB hat.] ABH 1991. 308. old. Az Alkotmánybíróság a pozitív diszkrimináció értelmezése kapcsán azt is kimondta: "Az azonos személyi méltóság jogából esetenként következhet olyan jog is, hogy a javakat és esélyeket mindenki számára (mennyiségileg is) egyenlően osszák el. De, ha valamely - az Alkotmányba nem ütköző - társadalmi cél, vagy valamely alkotmányos jog csakis úgy érvényesíthető, hogy e szűkebb értelemben vett egyenlőség nem valósítható meg, akkor az ilyen pozitív diszkriminációt nem lehet alkotmányellenesnek tekinteni." [9/1990. (IV.25.) AB hat.] ABH 1990. 48. old.

Az ENSZ Közgyűlésének, a rokkant személyek jogairól szóló nyilatkozta pedig egyértelműen úgy fogalmaz: "A rokkant személyeknek joguk van olyan intézkedésekhez, amelyek célja, hogy a lehető legnagyobb mértékben önmagukra támaszkodóvá váljanak." (a Közgyűlés 3447. (XXX) számú határozata 5. pont).

A siket személyek esélyegyenlőségének javításában kulcsszerepe van a siketek nyelvi jogai, és ezen belül a siketek jelnyelve elismerésének.

Az 1980-90-es években általános irányzattá vált a siketek jelnyelvének alkotmányos elismerése, így történt ez például legutóbb Finnországban, Ugandában. Más államokban erre az elismerésre és az ezzel kapcsolatos jogok biztosítására törvényben került sor, így például legutóbb Szlovákiában. Emellett a siketek jelnyelvét több nemzetközi dokumentum is tartalmazza, így az Európa Parlament 1998. júniusában elfogadott határozata.

A siketek jelnyelve használatának garantálásában alapvető szerepe van a siket jelnyelvi tolmácsok képzésének, illetve működésük anyagi fedezete megteremtésének.

A siketek tájékozódásának és kapcsolattartásának megkönnyítése sajátos intézkedéseket igényel, így különösen fontos a televíziós műsorok feliratozásával kapcsolatos rendezés megalkotása.

Angliában az 1990. évi műsorszórási törvény azt az előírást tartalmazza, hogy 1998-ig az adásba kerülő műsorok ötven százalékát feliratozással lássák el. A skandináv államokban és Hollandiában már jelenleg is ötven százalék körül van a feliratozott műsorok aránya. Németországban és Ausztriában huszonöt és harminc százalék közötti arányban feliratozzák a programokat, de a feliratozás mértéke évente nő. Ami a jelnyelvi tolmácsolás előírását illeti, a svéd szabályozás szerint a napi hírösszefoglaló és hetente egy egyórás hírmagazin jelnyelvi tolmácsolására kerül sor.

A Siketek Világszövetsége EU regionális titkársága konferenciájának ajánlásai (Korlátok nélküli televízió; Siket emberek és a műsorszórás), az Európa Parlament 1988 júniusában született és a siketek jogainak kiterjesztését szorgalmazó határozatán alapulnak. Ennek a határozatnak a 7-9. szakaszai a jelnyelv és a feliratozás fontosságát hangsúlyozzák a siket néző számára. A 11. ajánlás (a. pont) célul tűzi ki valamennyi gyermekműsor feliratozását 2000-ig. A 17. ajánlás célul tűzi ki, hogy az összes hírműsor legalább ötven százaléka feliratozva és napi egy hírműsor jelnyelvi tolmácsolással kerüljön sugárzásra. Az európai közszolgálati televíziókat tömörítő EBU ugyancsak kiemelt jelentőséget tulajdonít a feliratozásnak.

Közszolgálati televízió esetében, éppen a közszolgálati jelleg megvalósulása, az elérhetőség biztosítása érdekében célszerű, ha a minden országos televízióra vonatkozó feliratozási kötelezettség mellett külön feliratozási, a hírműsorok tekintetében jelnyelvi tolmácsolási kötelezettséget állapítsanak meg. A siket gyermekek fokozottabb társadalmi integrációja érdekében szükséges, hogy a feliratozás a gyermekműsorok esetében nagyobb mérvű legyen az egyébként előírtnál.

A siketeknek szóló feliratozásra, illetve jelnyelvi tolmácsolásra vonatkozó jelenlegi szabályozás [1996. évi I. tv. 23. § (4)]
- csupán a közszolgálati műsorszolgáltató, illetve közműsorszolgáltató tekintetében állapít meg kötelezettséget és
- ez a kötelezettség is bizonytalan normatív tartalmú ("különös figyelmet fordít").

A vizsgálat alapján megállapítható

alkotmányos visszásság

az Alkotmány 61. § (1), 70/A § (1) és (2), illetve a 70/F § (1) tekintetében.

Ajánlás

A vizsgálat során feltárt alkotmányos visszásságok megszüntetésére - az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. tv. 21. § (1) bekezdésében biztosított jogkörömben eljárva

kezdeményezem

hogy a Kormány és az egészségügyi miniszter az 1998. évi XXV. törvény 30. § (1), illetve (2) bekezdésében kapott felhatalmazás alapján mielőbb kezdjék meg a siketek jogainak, jelnyelve használatának, illetve a jelnyelvi tolmácsolásának biztosítását is szolgáló rendeletek előkészítését, továbbá a Kormány kezdeményezze - a siketeknek szóló jelnyelvi tolmácsolás és feliratozásra vonatkozó rendelkezések beillesztése érdekében - a rádiózásról és televíziózásról szóló 1996. évi I. tv. módosítását.

Budapest, 1998. szeptember 21.

Gönczöl Katalin