OBH 5829/1996.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Ügyintéző: dr. Csóré Erika

Az eljárás megindulása:
Az Új Magyarország c. napilap 1996. július 8-i számában "Törvénytelen törvényesség - levél az ombudsmannak" címmel jelent meg Cs. László panasza, melyben leírta, hogy két héttel ezelőtt közlekedési szabálysértés miatt a BRFK pénzbírság kiszabása mellett bevonta a jogosítványát, mindezt anélkül, hogy meghallgatták volna. 
Cs. László fellebbezett. Ennek során három, majd ötezer forint bírsággal sújtották.
Ezután a Legfőbb Ügyészséghez fordult, arra hivatkozva, hogy tudomása szerint jogosítványát tárgyalás mellőzésével nem vehették volna el.
A Legfőbb Ügyészség junius 20-án írt levele így szólt: "Ami a vezetői engedély tárgyalás nélküli visszavonását illeti, nem vitás, hogy a szabálysértési hatóság e körben nem a törvény előírásai szerint járt el. Miután Ön a cselekmény elkövetését nem vitatta, a szabálysértési törvény 51. § (3) bekezdésében foglalt rendelkezések alapján a szabálysértési hatóságnak törvényes lehetősége volt..."
Cs. László sérelmezte, hogy törvénytelen körülmények között hozott határozat törvényes lehet.
Az ilyen törvénytelen gyakorlat megszüntetéséhez kérte az OBH segítségét.

Érintett alkotmányos jogok:
Jogbiztonsághoz való jog. (Alk. 2. § /1/ bek.)

Alkalmazott jogszabályok:
- A szabálysértésekről szóló 1968. évi I. törvény 25. § (1) bekezdése így rendelkezik: "Nem lehet végrehajtani a büntetést, ha a határozat jogerőre emelkedésétől egy év eltelt. Az elévülési időbe azonban nem számít be a halasztás és a részletfizetésre engedélyezett idő.
(2) Az eljárás felfüggesztése az elévülést félbeszakítja. A cselekmény elkövetésétől számított két éven belül azonban az eljárást a rendelkezésre álló adatok alapján be kell fejezni."

- Az 51. § szerint: "(1) Ha a szabálysértés tényállása tisztázott, és a nevelőhatás így is elérhető, a szabálysértési hatóság az elkövetővel szemben tárgyalás nélkül figyelmeztetést, elkobzást alkalmazhat, pénzbírságot szabhat ki, kártérítést állapíthat meg.

(2) A tárgyalás nélkül hozott határozat ellen a kézbesítéstől számított nyolc napon belül kifogást tehet, akire nézve a határozat rendelkezést tartalmaz.

(3) A kifogás alapján a szabálysértési hatóság a határozatát tárgyalás nélkül visszavonhatja, vagy – a kifogást tevő javára – módosíthatja.

(4) Ha a kifogás elkésett, vagy azt nem a jogosult terjesztette elő, az első fokú szabálysértési hatóság a kifogást elutasítja. Ha a szabálysértési hatóság a kifogásnak nem ad helyt, az ügyben harminc napon belül tárgyalást kell tartania. A szabálysértési hatóság a kifogást tárgyalás tartása nélkül is elutasíthatja, ha az elkövető a szabálysértés beismerése mellett csak a pénzbírság elengedését vagy mérséklését kéri, és meghallgatására nem tart igényt.

- Az 52. § így szól: "(1) A szabálysértési hatóság tárgyalást tart, ha az ügy tárgyalás nélkül (51. §) nem intézhető el.

(2) A tárgyaláson a szabálysértési hatóság meghallgatja az elkövetőt, a tanúkat, továbbá – szükség esetén – a szakértőt.

(3) A tárgyalásra rendszerint a szabálysértési hatóság helyiségében kerül sor. Indokolt esetben a tárgyalást a szabálysértési hatóság székhelyén kívül is meg lehet tartani.

(4) A tárgyalásról jegyzőkönyvet vagy hangfelvételt kell készíteni. Ebben tömören fel kell tüntetni mindazt, ami az ügy eldöntése szempontjából lényeges. A jegyzőkönyvben vagy hangfelvételen fel kell tüntetni az elkövető és a tanú (szakértő) természetes személyazonosító adatait és lakcímét, valamint az ügy szempontjából jelentős egyéb adatait.

(5) A szabálysértési eljárást általában egyetlen tárgyaláson be kell fejezni, és az elsőfokú határozatot lehetőleg az eljárás megindításától számított harminc napon belül meg kell hozni. Ez utóbbi rendelkezés akkor is irányadó, ha a szabálysértési hatóság nem tart tárgyalást."

- A 70. § (1) bek. szerint: "Ha felettes államigazgatási szerv a felügyeleti jogának gyakorlása során megállapítja, hogy az alárendelt szervnek a szabálysértés miatt hozott határozata vagy intézkedése jogszabály rendelkezésébe ütközik, a törvénysértést orvosolja. Ennek során a határozatot (intézkedést) az elkövető terhére nem módosíthatja, a szabálysértési eljárás törvénysértő megszüntetése esetén azonban – a határozat jogerőre emelkedésétől, illetőleg az intézkedés megtételétől számított hat hónapon belül – új eljárást rendelhet el."

- A 116/B. § szerint: "(1) Aki a közúti közlekedés szabályait megszegi és ezzel másnak vagy másoknak életét, testi épségét vagy egészségét gondatlanságból közvetlen veszélynek teszi ki vagy könnyű testi sértést okoz,
harmincezer forintig terjedő pénzbírsággal sújtható.

(2) Az (1) bekezdésben meghatározott szabálysértés miatt az eljárás a rendőrség hatáskörébe tartozik.

(3) Az (1) bekezdésben meghatározott szabálysértés miatt a rendőrség helyszíni bírságot szabhat ki, és a külön jogszabályban meghatározott közlekedési igazgatási intézkedést is megteheti.

(4) Az (1) bekezdés alkalmazásában nem tekinthetők közúti közlekedési szabálynak a gyalogosra és az utasra vonatkozó rendelkezések."

- Az egyes szabálysértésekről szóló 17/1968. (IV. 14.) Korm. rendelet 62. § (3)bek. előírja: "A szabálysértési hatóság a közúti közlekedési szabálysértés elbírálása alkalmával a külön jogszabályban meghatározott közlekedési igazgatási intézkedést is megteheti."

- A 47. § így rendelkezik: "Aki a közúti közlekedés szabályaiban (KRESZ-ben) km/órában meghatározott vagy a jelzőtáblával km/órában jelzett sebességkorlátozást huzamosan vagy jelentős mértékben túllépi, harmincezer forintig terjedő pénzbírsággal sújtható."

- A közúti közlekedés rendőrhatósági igazgatásáról szóló 20/1990. (VIII. 6.) BM rendelet 5. §-a szerint: "(1) A rendőrhatóság a vezetői engedélyt visszavonja, ha
a) a vezetői engedélyt a rendőr a helyszínen azért vette el, mert a járművezető annak ellenére, hogy az engedély egészségi vagy pályaalkalmassági szempontból érvénytelen gépjárművet vezetett, és a vezetői engedély érvényesítéséhez szükséges igazolást az engedély elvételétől számított 30 napon belül az illetékes rendőrhatóságnál nem mutatta be, az alkalmatlanság időtartamára;
b) a 3. § (3) bekezdés a) és c) pontjában felsorolt közbiztonsági, illetőleg közlekedésbiztonsági alkalmasságot kizáró ok valamelyike áll fenn, az alkalmatlanság időtartamára;
c) a járművezető ellen a közúti közlekedés körében segítségnyújtás elmulasztása (Btk 172. §), közúti veszélyeztetés (Btk 186. §), közúti baleset okozása (Btk 187. §), ittas járművezetés (Btk 188. §), járművezetés tiltott átengedése (Btk. 189. §), vagy cserbenhagyás (Btk. 190. §) bűncselekmény miatt indult büntető eljárás, a büntető eljárás jogerős befejezéséig;
d) a járművezető ellen ittas vezetés miatt szabálysértési eljárás indult, a szabálysértési eljárás jogerős befejezéséig;
e) a vezetői engedély vagy a kiadásának alapjául szolgáló irat meghamisítása, a meglévő vezetői engedélyre, iskolai végzettségre vonatkozó hamis adatok közlése, illetőleg a vezetői engedéllyel való visszaélés miatt büntető eljárás indult vagy a bíróság a bűncselekmény elkövetését megállapító jogerős marasztaló határozatot hozott, avagy a nyomozást büntethetőséget megszüntető okból tagadták meg, illetve az eljárást ilyen okból szüntették meg;
f) a járművezető olyan járművet vezet, melyre egészségi vagy pályaalkalmasságát nem állapították meg, illetőleg olyan járműkategóriába tartozó járművet vezet, amelyre engedélye nem érvényes;
g) a járművezető a külön jogszabály alapján kötelező utánképzésen nem vett részt, az utánképzésen való részvétel igazolásáig;
h) a járművezető a járművezetéstől eltiltás hatálya alatt áll, az eltiltás lejártáig.

(2) Az (1) bekezdés c) pontja alapján közúti baleset okozása (Btk 187. §) miatt a vezetői engedélyt akkor kell visszavonni, ha a bűncselekmény tömegszerencsétlenséget, halált vagy halálos tömegszerencsétlenséget okozott.

(3) A vezetői engedélyt a szabálysértési eljárásban alkalmazott járművezetéstől eltiltás és az 5. § (1) bekezdés e) pontja esetén egy hónaptól egy évig terjedő időre lehet visszavonni.

(4) Ha a rendőrhatóság a vezetői engedélyt az 5. § (1) bekezdés e) pontja alapján azért vonta vissza, mert a járművezető az engedély kiadásához a külön jogszabályban előírt iskolai végzettséggel nem rendelkezett, a vezetői engedélyt a visszavonás határidejének lejárta után és az iskolai végzettség megszerzésének igazolása esetén vissza kell adni.

(5) Ha a bíróság a gépjárművezetőt csak meghatározott járműkategóriába tartozó jármű vezetésétől tiltotta el, vagy a rendőrhatóság hozott ilyen határozatot, az eltiltás, illetőleg visszavonás időtartamát az engedélybe be kell jegyezni.

(6) A vezetői engedélyt a visszavonásra vonatkozó határozat jogerőre emelkedésétől számított 3 napon belül az illetékes rendőrhatóságnak le kell adni, illetőleg az (5) bekezdés esetén az eltiltást be kell jegyeztetni.

(7) A rendőrhatóság által közlekedési bűncselekmény vagy szabálysértés elkövetése miatt visszavont vezetői engedély – az ideiglenesen itt-tartózkodó külföldi állampolgártól visszavont vezetői engedély kivételével – a visszavonás határidejének lejárta után is csak akkor adható vissza, ha
a) a gépjárművezető a külön jogszabályban meghatározott utánképzésen való részvételét igazolta,
b) az, akit a bíróság határozatában a jártasság igazolására kötelezett, eredményes járművezetői vizsgát tett.

(8) A rendőrhatóság az 5. § (1) bekezdés g) pontja szerinti utánképzés szükségességéről
a) a vezetői engedély közlekedési bűncselekmény vagy szabálysértés elkövetése miatti – minden meglévő járműkategóriára vonatkozó – visszavonását elrendelő határozatában;
b) a közúti forgalomra vonatkozó szabályok sorozatos megszegése miatt szabálysértési bírságot kiszabó határozatában tájékoztatja a járművezetőt.

(9) A (8) bekezdés b) pontját arra a gépjárművezetőre kell alkalmazni, akit két éven belül legalább három alkalommal sújtottak szabálysértési bírsággal. Az utánképzés szükségességéről a harmadik szabálysértési bírságot kiszabó határozatban, két hónapos határidő kitűzésével kell a tájékoztatást megadni.

(10) A külföldi állampolgártól visszavont vezetői engedélyt a visszavonási határidőn belül is vissza kell adni, ha a nyilatkozata szerint az ország területét végleg elhagyja, vagy erre hatóság kötelezi.

(11) Az (1)–(9) bekezdésben foglaltakat a járművezetői engedélyre és a járművezetői igazolványra is megfelelően alkalmazni kell.

6. § (1) A rendőr a vezetői engedélyt a helyszínen elveszi, ha
a) a gépi meghajtású jármű vezetője alaposan gyanúsítható az ittas vezetés vétsége vagy szabálysértése elkövetésével;
b) alapos a gyanú arra, hogy a vezetői engedély hamis, meghamisították, vagy a vezetői engedély más nevére szól;
c) a vezetői engedélyt egészségi, illetőleg pályaalkalmassági szempontból a rendőrhatóság érvénytelenítette, a vezetői engedély érvényességi határideje több mint három hónapja lejárt és azzal gépjárművet vezetnek, továbbá az 5. § (1) bekezdés f) és h) pontja esetén;
d) a járművezető – a közúti közlekedési balesetben részes jármű vezetőjeként – a segítségnyújtást elmulasztotta.

(2) A rendőr a vezetői engedélyt elveheti, ha a járművezető a közúti közlekedés szabályainak megszegésével halálos balesetet, illetőleg tömegszerencsétlenséget okozott.

(3) A vezetői engedély helyszíni elvételekor az (1) bekezdés a) pontja, az 5. § (1) bekezdés f) és g) pontja esetén a rendőr köteles megakadályozni, hogy a járművezető a járművel tovább közlekedjen.

(4) A rendőr a vezetői engedély elvételéről átvételi elismervényt ad, és az elvett vezetői engedélyt haladéktalanul, de legkésőbb a következő munkanapon felterjeszti az illetékes rendőrhatósághoz. A vezetői engedély visszavonásáról a rendőrhatóság legkésőbb az elvétel napjától számított 30 napon belül határoz.

(5) Az (1)–(4) bekezdés rendelkezéseit a járművezetői engedélyre és a járművezetői igazolványra is megfelelően alkalmazni kell.

- BH1994. 631. I. Ha a szabálysértési hatóság szabálysértési határozatban a vezetői engedély visszavonásáról határoz, a rendőrség ezt követően a vezetői engedélyt közigazgatási határozatban vonja vissza [17/1968. (IV. 14.) Korm. r. 62. § (3) bek., 20/1990. (VIII. 6.) BM r. 3. § (3) bek. a) p., 5. § (1) bek. b) p., (3) bek.].

- BH1994. 631. II. A vezetői engedélynek szabálysértési határozatban történő visszavonása közigazgatási intézkedés, ezért nem kizárt bírósági felülvizsgálata, és erre nem terjed ki a szabálysértési büntetésre vonatkozó elévülési idő [1957. évi IV. tv. 72. §, 1968. évi I. tv. 25.§].

Megállapított tényállás:
A panaszos, Cs. László, budapesi lakost 1994. januárjában, gyorshajtás miatt a II. kerületi RK. Igazgatásrendészeti Osztálya vonta felelősségre, mint szabálysértőt.
Nevezett több esetben, több fórumon kifogásolta, hogy tárgyalás nélkül hozott határozattal rendelték el vezetői engedélyének bevonását. A szabálysértés elkövetését elismerte, azt nem vitatta soha. Végülis az általa megkeresett szervek - BRFK, ORFK - végrehajtási bírsággal sújtották, mérsékelték a kirótt pénzbírság összegét.
Ekkor a Legfőbb Ügyészséghez fordult a panaszos. A Legfőbb Ügyészség megállapította, hogy  a szabálysértési hatóság eljárásjogi szabálytalanságot követett el, de az nem érintette Cs. László cselekményének érdemi elbírálását.

A vizsgálat megállapításai:
Az ügyben áttanulmányoztam a BRFK II. ker. Rendőrkapitányságon 142-768/1994. szám alatt Cs. László ellen indult szabálysértési eljárásban keletkezett iratokat. Ezek tartalmazták a jogorvoslati eljárásokban keletkezett döntéseket is.
Megállapítottam, hogy Cs. Lászlót a Veszprém Megyei RFK Közlekedési Osztály Forgalomellenőrző Alosztálya vonta közúti ellenőrzés alá 1994. január15-én, 8 óra 39 perckor. Az intézkedést végző rendőr feljelentése alapján a szabálysértési eljárás lefolytatására illetékes II. kerületi Rendőrkapitányság, mint első fokú szabálysértési hatóság, tárgyalás nélkül 1994. május 5-én meghozta határozatát, melyben Cs. Lászlót "sebességkorlátozás jelentős túllépése szabálysértés elkövetése miatt" 18.000.- Ft pénzbírsággal sújtotta. Ezenkívül, a 20/1990. (VIII. 6.) BM rendelet 5. § (3) bekezdésére hivatkozással, 6 hó időtartamra elrendelték vezetői engedélyének visszavonását. A határozatban arra is kötelezték Cs. Lászlót, hogy vezetői engedélyét a határozat jogerőre emelkedését követő 3 napon belül adja le az illetékes rendőrhatóságnak.
A szóban lévő szabálysértési határozat tartalmazta, hogy a határozat ellen kifogással lehet élni, továbbá, hogy Cs. László utánképzésre köteles.

Az első fokú határozatot 1994. május 13-án vette át Cs. László, melyet követően kérte a pénzbírság mérséklését és a vezetői engedély visszavonásának próbaidőre való felfüggesztését. Ezt a kérelmet kifogásnak minősítette az első fokú szabálysértési hatóság és saját hatáskörben módosította határozatát. Az 1994. július 20-án kelt 142-768/1 számú határozatában a korábban kiszabott pénzbírságot 14.000-. Ft-ra, a vezetői engedély bevonásának időtartamát pedig 3 hónapra csökkentette. Ez a határozat is tartalmazta, hogy Cs. László a vezetői engedélyét a határozat jogerőre emelkedését követő 3 napon belül adja le az illetékes rendőrhatóságnak. A határozat fellebbezési lehetőségre is felhívta a figyelmet.

Cs. László élt fellebbezési lehetőségével, kérte a pénzbírság további mérséklését, részletfizetési engedély megadását és a vezetői engedély visszavonásának próbaidőre való felfüggesztését. 
A fellebbezést a BRFK Igazgatásrendészeti Főosztály Jogorvoslati Alosztálya bírálta el. A fellebbezést elutasította, vagyis helyben hagyta az első fokú hatóság 142-768/1/1994. szabs. számú határozatát. A másodfokú határozat indokolása szerint: "...az I. fokú szabálysértési hatóság határozata érdemben megalapozott, törvényes..." Ez a határozat 1994. november 15-én kelt, száma 176-1/2270/1994. A határozat rendelkező része tartalmazta azt is, hogy a határozat jogerős, ellene fellebbezésnek helye nincs.

Ezt követően felügyeleti intézkedésre irányuló kérelmet terjesztett elő Cs. László. Az ORFK Igazgatásrendészeti Főosztály Rendészeti Osztály Szabálysértési Alosztály úgy foglalt állást az ügyben, hogy felügyeleti intézkedés megtételére nincs jogalap. Ezt azzal indokolta, hogy a Cs. László terhére rótt szabálysértés elkövetése bizonyított, az általa emelt kifogást az első fokú hatóság az elkövető javára bírálta el, így az alkalmazott joghátrányok nem tekinthetők túlzottnak, a BRFK 176-1/2270/1994. számú határozata kellően megalapozott. Az ORFK értesítésének száma 3-45/1/95., keltezése: 1995. február 14.
Az értesítést Cs. László 1995. március 10-én vette át. Kérelmét fenntartva, az értesítésben foglaltakkal szemben is tett észrevételeket és kifogásolta, hogy az ORFK nem reagált az általa felhozott jogi érvekre.
Az ORFK Cs. László ezen beadványát érdemi vizsgálat nélkül elutasította azzal, hogy "...ismételt felügyeleti intézkedésre irányuló kérelmével érdemben nem áll módomban foglalkozni, mivel azt hatóságunk már 3-45/1/95. számon felülvizsgálta". Az ORFK 1995. május 05-én kelt értesítésében tájékoztatta Csaba urat, hogy a vezetői engedély visszavonás próbaidőre történő felfüggesztését a hatályos joganyag nem teszi lehetővé, részletfizetési kérelmének elbírálására pedig intézkedtek.

Ezt követően Cs. László a II. kerületi Rendőrkapitányság vezetőjéhez fordult kérve, hogy az ügyében első fokon hozott szabálysértési határozat törvénysértő részét (vezetői engedélye bevonását) szíveskedjen hatálytalanítani. A törvénysértés megállapítását arra alapozta, hogy a vonatkozó törvényi előírás szerint tárgyalás nélkül hozott határozatban nem vonható be a vezetői engedély. Ez a beadvány 1995. június 26-án kelt. Ezt a kérelmet is az ORFK bírálta el, mely hatóság arról értesítette Cs. Lászlót az 1995. augusztus 4-i keltezésű levelében, hogy ügyét két esetben felülvizsgálták, újabb felülvizsgálatra sem joguk, sem kötelezettségük nincs. Javasolták forduljon az ügyészi szervekhez.

Cs. László ezután ismét a kerületi rendőrkapitányhoz fordult. Beadványában a részletfizetés engedélyezését sürgette, illetve közölte, hogy 1995. december 5-én - idézésre - megjelenik ugyan a kapitányságon, de nem fogja vezetői engedélyét átadni, hanem csak a részletfizetés engedélyezésére irányuló újabb beadványát.

Az áttanulmányozott iratok szerint Cs. Lászlóval szemben kiszabtak végrehajtási bírságot is, mely ellen fellebbezést nyújtott be.

Az ügyben a Legfőbb Ügyészségtől beszereztem azt az átiratot, melyet a Cs. László által előterjesztett törvényességi kérelem alapján hoztak meg. A levél tartalma szerint a szóban lévő ügyben eljárt rendőr hatóság részéről eljárási szabályszegésen túl nem állapítottak meg más törvénysértést, illetve az nem befolyásolta negatívan az ügy érdemi elbírálását. A szabálysértési hatóság ugyanis mindazokat a körülményeket, melyeket a tárgyaláson figyelembevehetett volna, így is figyelembevett, vagyis az a cél, amely miatt a törvény bizonyos esetekben a tárgyalás tartását kötelezővé teszi, Cs. László ügyében nem csorbult. Erre tekintettel a panaszos által kifogásolt határozat megváltoztatására ügyészi intézkedést nem tettek.  

A vizsgálat során beszereztem az ORFK Közbiztonsági Főigazgatóság Igazgatásrendészeti Főosztály Vezetőjének 32/1995. számú intézkedését, mely a rendőri szabálysértési hatóságok elbírálói gyakorlatának egységesítéséről és javításáról szól. Az intézkedést 1995. december 15-én adták ki és ekkor hatályba is lépett.
Az intézkedés kiadásának alapja az 1995. I. félévi ügyészi törvényességi vizsgálat során feltárt néhány vitás elvi kérdés rendezetlensége, az országosan eltérő jogalkalmazási gyakorlat volt. Az intézkedés II. része rendelkezik a közlekedési szabálysértések elbírálásával kapcsolatos jogalkalmazási gyakorlat néhány elvi jellegű kérdésével. A II./6. pont szerint: "...Az Sztv. 51. §. (1) bekezdése a vezetői engedély visszavonására nem ad lehetőséget...a vezetői engedély visszavonás igen súlyos szankció, amelynek alkalmazásához ...utánképzés is járul, a személyi körülmények ismerete vagyis tárgyalás nélkül nem lehet törvényesen dönteni, azért a korábbiaknak megfelelő vezetői engedély visszavonási gyakorlatot az alábbiaknak megfelelően kell lefolytatni.
Az intézkedés hatályba lépése után a szabálysértési hatóság az ügyet kizárólag tárgyaláson bírálhatja el, amennyiben az ügyben előreláthatólag közúti közlekedési igazgatási intézkedés alkalmazására kerül sor." 

Megállapított alkotmányos visszásságok:
- A vizsgálat során megállapítottam, hogy a Cs. László ellen folytatott szabálysértési eljárás során többszörösen sérült a jogbiztonsághoz való jog, mint alkotmányos alapelv. Az alkotmányos visszásságot a következők okozták:

1. A II. Kerületi Rendőrkapitányság szabálysértési hatósága az Sztv. 51. § (1) bekezdését figyelmenkívül hagyva tárgyalás nélkül vonta vissza Cs. László vezetői engedélyét. Az Sztv. hivatkozott rendelkezése azonban meghatározza, hogy tárgyalás nélkül az elkövetővel szemben milyen joghátrány alkalmazható. Ezek között nem szerepel a vezetői engedély visszavonása.

2. A II. Kerületi Rendőrkapitányság első fokon hozott határozata a vezetői engedély visszavonásakor tévesen hivatkozott a 20/1990. (VIII. 6.) BM rendelet 5. § (3) bekezdésére, mivel ez a jogszabályhely így szól: " A vezetői engedélyt a szabálysértési eljárásban alkalmazott járművezetéstől eltiltás és az 5. § (1) bekezdés e) pontja esetén egy hónaptól egy évig terjedő időre lehet visszavonni." Az 5. § (1) bek. e. pontja szerint pedig: "... A rendőrhatóság a vezetői engedélyt visszavonja, ha ...a vezetői engedély vagy a kiadásának alapjául szolgáló irat meghamisítása, a meglévő vezetői engedélyre, iskolai végzettségre vonatkozó hamis adatok közlése, illetőleg a vezetői engedéllyel való visszaélés miatt büntető eljárás indult vagy a bíróság a bűncselekmény elkövetését megállapító jogerős marasztaló határozatot hozott, avagy a nyomozást büntethetőséget megszüntető okból tagadták meg, illetve az eljárást ilyen okból szüntették meg". Ez utóbbiakról azonban szó sem volt a Cs. László ellen indult eljárásban.

3. A II. Kerületi Rendőrkapitányság kifogást követően hozott, megváltoztatott határozata az 1./ pontban megfogalmazott ok miatt ugyancsak jogszabálysértő.

4. A BRFK Igazgatásrendészeti Főosztály Jogorvoslati Alosztálya által hozott szabálysértési határozat, mivel helyben hagyta a II. Kerületi Rendőrkapitányság megváltoztatott határozatát, szintén ellentétes az Sztv. 51. § (1) bekezdésében foglaltakkal.

5. Az Sztv. 70. § (1) bekezdésében foglaltakkal ellentétesen járt el az ORFK Igazgatásrendészeti Főosztály Rendészeti Osztály Szabálysértési Alosztálya is akkor, amikor Cs. László felügyeleti intézkedést kezdeményező beadványait elutasította. Az ORFK akkor járt volna el helyesen, ha megállapította volna, hogy az ügyben hozott határozatok jogszabályba ütköznek és ezért új eljárást rendelt volna el.

6. Az ügyben nem alkalmazták az eljáró rendőri szervek az elévülés intézményét sem, pedig az Sztv. 25. § (1) bekezdése szerint: " Nem lehet végrehajtani a büntetést, ha a határozat jogerőre emelkedésétől egy év eltelt. Az elévülési időbe azonban nem számít be a halasztás és a részletfizetésre engedélyezett idő." 
A BRFK 1994. november 15-én kelt, fellebbezés folytán hozott határozata jogerőssé vált, halasztás és részletfizetés engedélyezésére pedig Cs. László többszöri kérelme és sürgetése ellenére - az iratok szerint - nem került sor, vagyis 1995. november 15-én az elévülés szabályai életbeléptek. 

- Megállapítottam azt is, hogy a Legfőbb Ügyészség ugyan észlelt eljárási szabályszegést az ügyben, de érthetetlen módon , ügyészi intézkedést nem kezdeményezett.

Ajánlások:
- Megkeresem az Országos Rendőr-főkapitányt, hogy az ügyben eljárt rendőri szervek eljárásaiban feltárt alkotmányos visszásság megszüntetéséről szíveskedjen gondoskodni, az ehhez szükséges intézkedéseket megtenni, illetve a jövőre nézve hívja fel a felügyelete alá tartozó szabálysértési hatóságokat az Sztv. rendelkezéseinek maradéktalan betartására.
Ajánlom továbbá, hogy főkapitány úr vizsgáltassa meg történt-e az ügyben intézkedést végrehajtók részéről mulasztás. Ha igen, kérem, hogy tegye meg a szükséges intézkedéseket.

- Indítványozom a Legfőbb Ügyésznek, hogy a törvényességi kérelmek vizsgálata során fokozott gondossággal járjanak el és ha ügyészi intézkedés kezdeményezését megalapozottnak ítélik meg, úgy attól ne tekintsenek el.

- Ajánlom az igazságügyi miniszternek, hogy a szabálysértési törvény kodifikációja során  a vizsgálat által a vezetői engedély visszavonása terén feltárt ellentmondásokat küszöböljék ki.

Budapest, 1996. július 16.

Dr. Polt Péter