OBH 5747/1996.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: Dr. Zsiga Jánosné
Az eljárás megindítása

	K.E.A.  panaszos azért fordult Hivatalunkhoz,	mivel a sérelmére elkövetett lopás bűntette miatt vele szemben elfogultan eljáró rendőrség az ügyben több törvénysértést követett el. Így bejelentéseivel, indítványaival nem foglalkoztak, s noha bizonyítást nyert a lopás ténye,  az ügyben eljárt nyomozó hivatali helyzetével visszaélve, az ügy két terheltjét segítő tevékenységet fejtett ki. 
	Mivel az ügyben felmerült az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében deklarált jogállamiságból fakadó jogbiztonság sérelme, vizsgálatot rendeltem el. 

A tényállás és a vizsgálat megállapításai

	1./ K.E.A.  panaszos feljelentése  szerint N.M. és T.V. 1993. május 20-án összesen mintegy 500.000 forint értékű ruhaneműket, használati tárgyakat tulajdonítottak el a lakásából. 
	A Budapesti XVII. kerületi Rendőrkapitányságon 157-818/1993. bü. számon indított bűnügyben a Fővárosi Főügyészség az Nf. 11.443/1993/2-II. számú határozatával az ügyben sértettként szereplő panaszos felülvizsgálati kérelmének helyt adott. A nyomozást bizonyítékok hiányában megszüntető rendőrségi, valamint az e határozat ellen K.E.A. részéről bejelentett panaszt elutasító B. XVII. 1016/1994/2. számú kerületi ügyészségi határozatokat hatályon kívül helyezte, egyúttal a kerületi ügyészséget felhívta az eljárás folytatására. 
	A főügyészségi határozat szerint az újabb panasz az eddigi eljárás során nem ismert új tényeket is tartalmaz. Ezért a további nyomozás szempontjaként előírta annak tisztázását, hogy a nyomozást mennyiben befolyásolta az ügy előadójának M.Z. r. zászlósnak az az eljárása, amely szerint az egyik gyanúsítottal előre közölte, hogy mikor tartanak házkutatást a lakásán.
	A tovább folytatott nyomozás eredményeként a Budapest XVII. kerületi Rendőrkapitányság az eljárást a két gyanúsítottal szemben ismét bizonyítékok hiányában szüntette meg. Az e határozat ellen bejelentett újabb panaszt a Budapesti X. és XVII. kerületi Ügyészség 1995. október 10. napján ismét elutasította.
	Fővárosi Főügyészség az 1996. április 2. napján meghozott határozatával az említett határozatok megváltoztatására nem látott alapot.
	M.Z. r. zászlóst a másodfokon eljárt Fővárosi Bíróság az 1996. május 29. napján jogerőre emelkedett 20.Bf. XVII. 5461/1996/5. számú ítéletével az ellene hivatali visszaélés bűntette miatt emelt vád alól bűncselekmény hiányában felmentette. A határozat indokolása szerint a házkutatás előzetes bejelentése önmagában legfeljebb téves ügyintézésnek tekinthető, s így a törvényben megkívánt célzat hiányában bűncselekmény nem állapítható meg.
	2./ Az országgyűlési biztos a hozzá intézett beadvány vizsgálhatósága - s ebben a keretben az alkotmányos visszásság vizsgálata - során  általában nem a hatósági döntés érdemi tartalmát, annak sérelmességét, különösképpen nem a mérlegelés alapján meghozott döntést vizsgálja, hanem az érintettek jogai  gyakorlását az eljárás során. Ugyanakkor azonban nyilvánvalóan jogsértő, és ekként egyértelműen alkotmányos visszásságra mutató döntés esetében sem tekinthet el az okozott sérelem vizsgálatától. 
	A jelen esetben lefolytatott nyomozás során eljáró hatóságok az ügyben sértettként szereplő panaszos által előterjesztett panaszokban hivatkozott tények vizsgálatának eredményeként jutottak arra az álláspontra, amely szerint a feljelentett személyek tagadásával szemben nem merült fel a vádemelést alátámasztó adat. N.M. és T.V. az eljárás folyamán soha nem ismerték be a panaszos sérelmére elkövetett lopást és ezt egyéb bizonyíték sem támasztotta alá. Ebben a keretben M.Z. nyomozónak a házkutatás időpontjára vonatkozó- kétségkívül súlyosan kifogásolható - közlése sem szolgálhat bizonyítékként arra, hogy a feljelentett személyek bármelyike a lopást elkövette volna. 
	Az ügy előadójának bűncselekmény hiányában történő felmentésével kapcsolatos bírósági döntésre az országgyűlési biztos vizsgálata nem terjedhet ki. Mindezen túlmenően pedig az eljárás folyamán másfelől s2143em valósult meg olyan alkotmányos visszásság, amely részemre az 1993. évi LIX. törvény 20. §-ának (1) bekezdésében biztosított intézkedés megtételét tenné indokolttá.

Budapest, 1997. július 10.

Gönczöl Katalin