OBH 5732/1996.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Ügyintéző: dr. Endrődi Zsuzsa

Az eljárás megindulása:

A panaszos 1996. júliusában azért fordult hozzám, mert a XVIII. kerületi Polgármesteri Hivatal Közigazgatási és Hatósági Irodája birtokvédelmi ügyben panaszos végrehajtási kérelmének helyt adva feljogosította őt, hogy a birtokháborító költségére a birtokállapotot visszaállítsa. A panaszos a határozatot megfellebbezte és kérte, hogy a végrehajtásról a birtokvédelmi hatóság intézkedjen tekintettel anyagi helyzetére és arra, hogy a birtokháborítóval feszült viszonyban van. Fellebbezését a Közigazgatási Hivatal elutasította. Panaszos nem értett egyet a hivatalok döntéseivel és kérte ügye kivizsgálását.

Érintett alkotmányos jogok: 

1. A Magyar Köztársaság független demokratikus jogállam, melyből következik a jogbiztonsághoz való jog, az ügyfélnek az a joga, hogy ügyét a vonatkozó jogszabályok alapján bírálják el. [Alkotmány 2. § (1) bekezdés]

2. A Magyar Köztársaság biztosítja a tulajdonhoz való jogot. Ennek alapján a tulajdonost megilleti a birtoklás joga  és a birtokvédelem.[Alkotmány 13. § (1) bekezdés]

A megállapított tényállás és a vizsgálat megállapításai:

A kérelem előterjesztése idején a panaszos tulajdonát képező családi házas ingatlanon szívességi használóként fia lakott a családjával. A panaszos itt tárolta a mesterségéhez szükséges szerszámokat és faanyagot. Fia -a megromlott kapcsolatuk miatt- a faanyagokat a panaszos hozzájárulása nélkül és kifejezett kérése ellenére kihordta az ingatlan előtti közterületre és a zárat lecserélte.
Panaszos birtokvédelmet kért fiával szemben. A birtokvédelmi hatóság a kérelemnek helyt adott és kötelezte a panaszoltat, hogy a határozat kézhezvételétől számított 3 napon belül az építési faanyagokat az ingatlanra szállítsa vissza az eredeti állapotnak megfelelően. A panaszos mivel a fia a birtokvédelmi határozatnak nem tett eleget, végrehajtást kért. Kérelmének a birtokvédelemi hatóság helyt adott és feljogosította arra, hogy a panaszolt költségére és veszélyére az ingatlan bejárati kapuját felnyissa, új zárat helyezzen el, illetve a faanyagot pakoltassa vissza.

Panaszos a határozat ellen fellebbezéssel élt és kérte a Közigazgatási Hivatalt, hogy a határozatot akként változtassa meg, hogy a faanyagokat -bírság- terhe mellett- fia legyen köteles visszarakni.
A fellebbezését a Közigazgatási Hivatal elutasította. Hivatkozott az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló 1957. évi IV. törvény 83. § (1) bekezdésére, mely szerint a közigazgatási szerv azt a végrehajtási intézkedést köteles megtenni, amely az ügy körülményeit figyelembevéve a leghatékonyabban biztosítja a birtok védelmét. Figyelemmel arra, hogy panaszolt a faanyagokat a közterületre hordta ki, tehát azok onnan bármikor elveszhetnek, ezért a meghozott végrehajtási intézkedés a leghatékonyabban biztosítja a birtok védelmét.  
A Közigazgatási Hivatal határozatával egyetértek. A fenti tényállás ismeretében nem volt várható, hogy panaszolt a bírság terhe melletti újabb kötelező határozatnak eleget tesz. Mivel a zárat lecserélte panaszos bejutását az ingatlanra lehetetlenné tette. Ezzel munkája ellátásában is gátolta, mert a faanyagért panaszosnak időről-időre be kellett jutnia az ingatlanra. A legjobb megoldásnak tehát a végrehajtás olyan módja látszott, melynek eredményeképpen a panaszos ismételten kulccsal rendelkezik saját tulajdonú ingatlanához, és lehetősége nyílik a faanyag biztonságba helyezésére.
Panaszos telefonon azt a tájékoztatást adta, hogy végül is eleget téve a határozatoknak a végrehajtásról maga intézkedetett. A birtokháborítással kapcsolatos panasz tehát megoldódott. 
Panaszos leveléből kitűnik, hogy a szívességi használat megvonása iránt fia ellen polgári pert indított, mely eljárás még jogerősen nem fejeződött be. 

Összegezve a fentieket: a birtokvédelmi eljárásban közreműködő hatóságokat döntésük során mulasztás nem terheli. Intézkedéseik a jogszabályok megfelelő alkalmazásával történtek. A panaszost tehát a hatóságok mulasztása következtében alkotmányos jogaival összefüggésben sérelem nem érte. A vizsgálatot ezért alkotmányos visszásság hiányában lezárom, erről az érdekelteket a jelentés egy példányával értesítem.

Budapest, 1999. szeptember 7.

Dr. Polt Péter