OBH 5673/1996.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: dr. Almási Eszter

Az eljárás megindulása:

A panaszos az állampolgári jogok országgyűlési biztosához intézett beadványában  Budapest Főváros II. kerületi Polgármesteri Hivatala átmeneti segély iránti kérelme ügyében  folytatott eljárását és határozatát kifogásolta.

Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (a továbbiakban: Obtv.) 16.§ (1)  bekezdése alapján az Alkotmányban deklarált jogállamiság elvének érintettsége folytán az ügyben vizsgálatot indítottam.

Megállapított tényállás:

Budapest Főváros II. kerületi Polgármesteri Hivatal jegyzője megkeresésemre küldött tájékoztatásában leírta, hogy a panaszos és családja már hosszú ideje igényli a szociális támogatás különböző formáit.

A panaszos lányának 1989. és 1992. között különböző jogcímű támogatások formájában 96.000 .- Ft került kifizetésre. A panaszos és férje részére 1990. és 1995. között 123.000 .- Ft és közgyógyellátási igazolvány kiadására került sor. 1995. folyamán a panaszos férje 12.000.- Ft. és leánya 4.000.- Ft. segélyt kapott. 

A panaszos lánya már nagykorú, a tulajdonában álló XII. kerületi lakásban lakik. Az ingatlanon a panaszosnak holtig tartó haszonélvezeti joga van, a lakás tulajdonszerzésének  jogcíme vétel. 

A panaszos és férje elváltak, de közös háztartásban élnek erre utal a közös bankszámla, a közös ingatlantulajdon és az, hogy a segély iránti kérelmükben úgy nyilatkoztak, hogy közös lakásban élnek.  

A volt házastársak II. kerületi lakásukban élnek, ezenkívül rendelkeznek még Gárdonyban egy szövetkezeti üdülőrésszel, valamint Érden egy beépítetlen ingatlannal. Ez utóbbi két ingatlan tulajdonról a II. kerületi önkormányzat csak 1996-ban szerzett tudomást, mivel a panaszos segélykérelmei szerint lakásukon kívül más ingatlanvagyonnal nem rendelkeznek. 
  
A panaszos ismételt beadványaira a Szociális és Gyermekvédelmi Iroda vezetője, a jegyző majd a polgármester válaszolt.

A panaszos beadványához mellékelte a Szociális és Gyermekvédelmi Iroda 1996. 01. 19-én kelt tájékoztató levelét, valamint két a Képviselőtestület két másodfokú elutasító határozatát, az 1996. február 19-i a panaszos kamatmentes szociális kölcsönkérelmének ügyében, az 1996. március 27-i átmeneti segély kérelmének ügyében született. 

Jogszabályi háttér:

1949. évi XX. törvény A MAGYAR KÖZTÁRSASÁG ALKOTMÁNYA

	2.§  (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.

	17.§ A Magyar Köztársaság a rászorulókról kiterjedt szociális intézkedésekkel
	gondoskodik.

	57.§ (5) A Magyar Köztársaságban a törvényben meghatározottak szerint mindenki
	jogorvoslattal élhet az olyan bírósági, közigazgatási és más hatósági döntés ellen,
	amely a jogát vagy jogos érdekét sérti. A jogorvoslati jogot – a jogviták ésszerű időn
	belüli elbírálásának érdekében, azzal arányosan – a jelen lévő országgyűlési
	képviselők kétharmadának szavazatával elfogadott törvény korlátozhatja.

	70/E.§ (1) A Magyar Köztársaság állampolgárainak joguk van a szociális
	biztonsághoz: öregség, betegség, rokkantság, özvegység, árvaság és önhibájukon
	kívül bekövetkezett munkanélküliség esetén a megélhetésükhöz szükséges ellátásra
	jogosultak.

1957. évi IV. törvény az államigazgatási eljárás általános szabályairól

	27. § (1) Az ügyfélnek joga van ahhoz, hogy az eljárás során írásban vagy szóban
	nyilatkozatot tegyen, vagy a nyilatkozattételt megtagadja. Ha az ügyfél nem
	nyilatkozik, vagy a kért adatot nem közli, a közigazgatási szerv a rendelkezésére álló
	adatok alapján dönt, vagy az eljárást megszünteti. Erre az ügyfelet figyelmeztetni
	kell.
	43. § (1) A határozatnak tartalmaznia kell:
	b) a rendelkező részben a közigazgatási szerv döntését, továbbá a fellebbezés és a
	bírósági felülvizsgálat lehetőségéről való tájékoztatást,

1990. évi LXV. törvény a helyi önkormányzatokról

	11. § (1) A képviselő-testület önkormányzati hatósági ügyben hozott határozata ellen
	fellebbezésnek nincs helye.
	(2) A polgármester (főpolgármester), valamint a képviselő-testület bizottságának,
	részönkormányzat testületének önkormányzati jogkörben hozott hatósági határozata
	ellen a képviselő-testülethez lehet fellebbezést benyújtani.
	(3) A képviselő-testület (1) és (2) bekezdés alapján hozott határozatának a
	felülvizsgálatát jogszabálysértésre hivatkozással a bíróságtól lehet kérni a határozat
	közlésétől számított harminc napon belül. A pert az önkormányzat ellen kell indítani.

1993. évi III. törvény a szociális igazgatásról és szociális ellátásokról

	Átmeneti segély
	45. § (1) A települési önkormányzat képviselő-testülete a létfenntartást veszélyeztető
	rendkívüli élethelyzetbe került, valamint időszakosan vagy tartósan létfenntartási
	gonddal küzdő személyek részére a rendeletében meghatározott átmeneti segélyt
	nyújt. Átmeneti segély pénzintézeti tevékenységnek nem minősülő kamatmentes
	kölcsön formájában is nyújtható.
	(2) Az átmeneti segély adható alkalmanként és havi rendszerességgel. Az
	alkalmankénti segély gyógyszertámogatásként, illetve az egészségbiztosítás által
	nem vagy csak részben támogatott egészségügyi szolgáltatás díjaként is
	megítélhető. A havi rendszerességgel adott átmeneti segély jövedelem-kiegészítő
	támogatásként, rendszeres nevelési támogatásként, továbbá az önkormányzat
	rendeletében meghatározott más ellátási formaként is nyújtható.
	(3) Elsősorban azokat a személyeket indokolt átmeneti segélyben részesíteni, akik
	önmaguk, illetve családjuk létfenntartásáról más módon nem tudnak gondoskodni,
	vagy alkalmanként jelentkező többletkiadások, különösen betegség, elemi kár miatt
	anyagi segítségre szorulnak.
	(4) A fővárosban – ha a fővárosi önkormányzat és a kerületi önkormányzat másként
	nem állapodik meg – a hajléktalanok átmeneti segélyezése a fővárosi önkormányzat
	feladata.

A vizsgálat megállapításai:

Az ügyben először a Magyar Köztársaság Alkotmányának 70/E.§ (1) bekezdésében deklarált szociális biztonsághoz való jog illetve a 17.§-ban foglalt szociális intézkedésekkel való gondoskodás érvényesülését vizsgáltam.

A vizsgálat során megállapítottam, hogy az Önkormányzat a panaszos kérelmeivel érdemben foglalkozott, azokról határozatban döntött. A rendelkezésre álló anyagi keretek között segítséget nyújtott a panaszosnak és családjának. 

A szociális biztonság fogalma pontosan azt fejezi ki, hogy megfelelő életminőséghez való emberi jognak legalább olyan szintűnek kell lennie, hogy az életben  való részvétel biztosításával az ellátásokat igénybe vevők ténylegesen is a társadalom teljes értékű tagjának érezhessék magukat. 

A szociális biztonsághoz való jog  szabályozásával az Alkotmány több helyen is foglakozik. Az Alkotmánybíróság álláspontja szerint az alapjogként való szabályozás nem keletkeztet alanyi jogot az ellátásra, az az állam kötelezettségvállalását jelenti, amelynek mértékét a törvényhozás és a kormány az ország teherbíró képességének függvényében állapítja meg.

Megállapítható, hogy az Önkormányzat eljárása során anyagi teherbíró képességeinek keretei között eleget kívánt tenni a szociális biztonsághoz való jog érvényesülésével kapcsolatos feladatának, egészen addig amíg tudomást nem szerzett a panaszos által eltitkolt vagyoni körülményekről. Ebben a vonatkozásban nem állapítható meg tehát, hogy az önkormányzat eljárása a panaszosnak, alkotmányos jogaival összefüggésben sérelmet okozott volna.
 
A továbbiakban azt vizsgáltam, hogy a II. kerületi Polgármesteri Hivatal eljárása megfelelt-e a jogállamiság kritériumainak. 

Megállapítom, hogy a Szociális és Gyermekvédelmi Iroda 1996. december 19-én kelt tájékoztató levele nem felel meg az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló törvény 27.§ (1) bekezdésében meghatározott feltételeknek. A levél a kért támogatás odaítélésének feltételeit összekeveri a szükséges igazolásokkal, amelyeket a kérelmezőtől kér határidő megjelölése és a mulasztás következményeinek közlése nélkül. 

A beadványhoz csatolt két képviselőtestületi határozat kiemelve tartalmazza, hogy ellenük további fellebbezésnek helye nincs, azonban elmulasztják tájékoztatni az érintettet arról, hogy jogszabálysértés esetén kérheti az önkormányzat képviselőtestülete határozatainak bírósági felülvizsgálatát. Ennek alapján a határozatok sértik az államigazgatási eljárásról szóló törvény 43. §-ának (1) bekezdését, mely szerint a határozatnak tartalmaznia kell a  bírósági felülvizsgálat lehetőségéről való tájékoztatást.

A jogorvoslati jogosultság nem a közigazgatási szerv határozatából keletkezik, hanem azt a törvény alapozza meg, amennyiben azonban a határozat nem tartalmaz rendelkezést a jogorvoslati lehetőségről, ez alanyi jogi kötelezettség megszegése az önkormányzat oldalán és ez hatással lehet az ügyben érdekelt fél eljárási jogaira. 

Az Alkotmány 2.§ (1) bekezdése kimondja, hogy " A Magyar Köztársaság független demokratikus jogállam." A jogállamiság egyik tartalmi eleme  a jogbiztonság. A jogbiztonság megköveteli a normák egyértelműségét, és az egyes jogintézmények kiszámíthatóságát. Ezért alapvetők a jogbiztonság szempontjából az eljárási garanciák. A jogintézmények csak akkor működhetnek alkotmányosan, ha az intézmények az eljárási normákat betartják.

Megállapítom, hogy a bírósági felülvizsgálat lehetőségéről való figyelmeztetés elmaradása a jogorvoslati jogosultsághoz való alkotmányos joggal összefüggésben sérti a jogbiztonságot, ezáltal alkotmányos visszásságot okoz.

Ajánlás:

Élve az Obtv. 20.§ (1) bekezdésében biztosított jogommal a következő ajánlásokat teszem:

1.) 	Budapest Főváros II. kerületi Polgármesteri Hivatal képviselőtestülete az
	államigazgatási eljárásról szóló törvény 61. § (1) bekezdése alapján az érintett
	két határozatát vonja vissza, és hozzon új döntéseket.

2.)	Budapest Főváros II. kerületi Polgármesteri Hivatal jegyzője vizsgálja meg,
	hogy született-e további jogszabálysértő határozat az elmúlt időben és
	gondoskodjon a jogszabálysértések orvoslásáról.
 
	Tegye meg a megfelelő intézkedéseket annak érdekében, hogy a jövőben
	hasonló jogszabálysértő határozat ne születhessen.

Budapest, 1997. december 9.

Gönczöl Katalin