OBH 5531/1996.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: dr. Kiss Anikó

Az eljárás megindulása:

Panaszos családi pótlék iránti kérelmet nyújtott be a Nyugdíjfolyósító Igazgatósághoz. A Nyugdíjfolyósító panaszos egyedülállóságát és egy gyermekét figyelembe véve állapította meg a családi pótlékot. Panaszos 1995-ben tájékoztatta az Igazgatóságot, hogy öt vér szerinti gyermeke van, így többgyermekes egyedülállóként kéri megállapítani a családi pótlékot. A Nyugdíjfolyósító hat hónapra visszamenőleg állapította meg a magasabb összegű családi pótlékot, panaszos azon kérelmével szemben, melyben öt évre visszamenőleg kérte a megemelt családi pótlék utólagos megfizetését. Panaszos a határozattal szemben fellebbezett. A másod fokú határozat helybenhagyta az első fokú határozatot. Ezek után panaszos Hivatalomat kérte meg az ügy kivizsgálására és annak megállapítására, hogy jár-e öt évre visszamenőleg a magasabb összegű családi pótlék vagy sem.

A megállapított tényállás:

Panaszos 1990-ben családi pótlék iránti igényt nyújtott be egy gyermeke után egyedülállóság címén. A Nyugdíjfolyósító Igazgatóság egy gyermek figyelembe vételével állapította meg a családi pótlékot. Panaszos 1995. novemberében tájékoztatta a Nyugdíjfolyósítót, hogy öt vér szerinti gyermeke van, így a családi pótlék három és többgyermekes egyedülállóság jogcímén jár neki. Kérelméhez azonban nem csatolta a többi gyermek anyakönyvi kivonatát. Az anyakönyvi kivonatokat 1996. márciusában küldte meg az Igazgatósághoz, amely a többgyermekes egyedülállónak járó családi pótlékot 1995. szeptemberétől állapította meg panaszos részére. Panaszos a határozat ellen fellebbezett. A másod fokú határozat az első fokút helybenhagyta. Hivatalom megkeresésére a Nyugdíjfolyósító Igazgatóság ismételten megvizsgálta az ügyet és megállapította, hogy az első, majd az azt jóváhagyó másodfokú határozat is tévesen állapította meg az ellátás emelésének időpontját, így az Igazgatóság vezetője a másodfokú határozatot saját hatáskörben megváltoztatta, és 1995. májusától rendelte folyósítani a magasabb összegű családi pótlékot.

Alkalmazott jogszabályok:

A családi pótlékról és a családok támogatásáról szóló 1990. XXV. tv. 1. §-a meghatározza a családi pótlékra jogosultak körét. Családi pótlékra a Magyar Köztársaság területén tartózkodó magyar állampolgár, az állandó tartózkodásra jogosító személyazonosító igazolvánnyal rendelkező bevándorolt, vér szerinti, örökbefogadó és nevelőszülő jogosult, ha a háztartásában gyermeket nevel, és a családnak a tárgyévet megelőző naptári évben az egy főre jutó havi jövedelme a külön szakaszban rögzített jövedelemhatárokat nem haladja meg. Családi pótlék az után a gyermek után jár, aki tizenhat évesnél fiatalabb; tizenhat évesnél idősebb, de húszévesnél fiatalabb és alap- vagy középfokú oktatási intézmény nappali tagozatán tanul; tizenhat évesnél idősebb, de húszévesnél fiatalabb és a dolgozók általános vagy középiskolájában tanul; tartósan beteg, illetőleg testi vagy értelmi fogyatékos. A   jogosultság szempontjából a vér szerinti gyermekeket, az örökbefogadott gyermekeket és a családi pótlékot igénylő személy háztartásában nevelt gyermekeket kell figyelembe venni. A tv. ma már hatályban nem lévő, de a fenti ügy elbírálásakor hatályos rendelkezése szerint a családi pótlékra vonatkozó igényt a jogosult visszamenőleg legfeljebb 6 hónapra érvényesítheti. A fenti tv. 8. §-a ugyanakkor lehetővé teszi az ellátás öt évre visszamenőleg való utólagos kifizetését, ha a jogosultnak tévesen alacsonyabb összegű ellátást állapítottak meg.

Az államigazgatási eljárásról szóló 1957. évi IV. tv. 61. § (1) bekezdése szerint ha a közigazgatási szerv megállapítja, hogy a felettes szerv vagy a bíróság által még el nem bírált határozata jogszabályt sért, a határozatot módosítja vagy visszavonja. A határozat módosítására, vagy visszavonására a közigazgatási szerv csak egy ízben, a határozat közlésétől számított egy éven belül jogosult. A határozatot nem lehet módosítani vagy visszavonni, ha ez jóhiszeműen szerzett és gyakorolt jogot sértene.

A vizsgálat megállapításai és az érintett alkotmányos jogok:

Panaszos 1990-ben nyújtotta be családi pótlék megállapítása iránti kérelmét, de nem tájékoztatta a Nyugdíjfolyósító Igazgatóságot arról, hogy az érintett gyermeken kívül még öt gyermeke van. Erről csak 1995-ben benyújtott ismételt igénybejelentésében adott tájékoztatást. A gyermekek anyakönyvi kivonatait azonban továbbra sem csatolta. A Nyugdíjfolyósító Igazgatóság felszólítására az anyakönyvi kivonatokat panaszos 1996. márciusában küldte be. Panaszosnak az anyakönyvi kivonatokat különböző polgármesteri hivataloktól kellet beszereznie, ezért a késedelembe esésért nem volt felelőssé tehető. A másod fokú határozat által helybenhagyott első fokú határozat mégis az anyakönyvi kivonatok beküldésétől - nem a kérelem benyújtásától - számított hat hónapra visszamenőleg állapította meg a magasabb összegű ellátást. Az Alkotmány 2. §-a kimondja, hogy a Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam. Az Alkotmány 16. §-a szerint a Magyar Köztársaság különös gondot fordít az ifjúság létbiztonságára, oktatására és nevelésére, védelmezi az ifjúság érdekeit, és a Magyar Köztársaság a rászorulókról kiterjedt szociális intézkedésekkel gondoskodik. Panaszos igényének elbírálásakor hatályban volt rendelkezések szerint a családi pótlék iránti igény hat hónapra visszamenőleg volt érvényesíthető. A hat hónapot a kérelem benyújtásától kellett visszaszámolni. A helybenhagyott első fokú határozat tehát  tévesen állapította meg az ellátás emelésének időpontját, így a jogállamiság elvének megsértésével alkotmányos visszásságot idézett elő. Mivel azonban a Nyugdíjfolyósító Igazgatóság vezetője a határozatot a jogszabályi előírásnak megfelelően módosította, az alkotmányos visszásságot orvosolta.
A panaszos által hivatkozott törvényi szakasz mely szerint, ha az igényelbírálás után megállapítják, hogy az igényt tévesen utasították el, vagy a jogosultnak tévesen alacsonyabb összegű családi pótlékot állapítottak meg, a hiba felfedezését megelőző öt évre járó ellátást utólag ki kell fizetni, arra az esetre vonatkozik, amikor a hatóság hibájából kerül tévesen megállapításra az ellátás. Panaszos esetében azonban arról van szó, hogy a hatóság nem tudott panaszos öt gyermekéről, erről panaszos tájékoztatásának megtörténtéig nem is tudhatott, így az alacsonyabb összegű ellátás megállapítása miatt nem hibáztatható.

Budapest, 1997. november 19.

Gönczöl Katalin