OBH 5489/1996.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Ügyintéző: dr. Csóré Erika

Az eljárás megindulása:
N. M. a BV Központi Kórházból, mint előzetes letartóztatott, írásban terjesztette elő panaszát. Letartóztatása 1996. február 16-án kezdődött (február 14-től őrizetben volt). A panaszos veszélyeztetett terhessége miatt volt a kórházban elhelyezve.
N. M. beadványában sérelmezte, hogy az előzetes letartóztatás elleni fellebbezéseit sorozatban elutasította a bíróság. 
Kérelme másik részében a BV. Kórház körülményeit, a bánásmódot, az étkezést kifogásolta. Panasza szerint sok megaláztatásban részesült a nővérektől, őrszemélyzettől, orvosoktól terhessége miatt. Az étkezéssel sem volt megelégedve, kevésnek tartotta.
A panasz tartalmazta azt is, hogy ügye előadója ki sem hallgatta panasza megírásáig, levélben is megkereste előadóját, de választ nem kapott. 

Érintett alkotmányos jogok:
- Jogállamiság elve - jogbiztonság. (Alk. 2. § /1/ bek.)
- Szociális biztonsághoz való jog. (Alk. 70/E. §. /1/ bek.)
- A legmagasabb lelki és testi egészséghez való jog. (Alk. 70./D § /2/ bek.)
- Az emberi méltósághoz való jog sérelme (Alk. 54. §. /2/ bek.)

Alkalmazott jogszabályok:
- Az 1993. évi LIX. tv. 29. § /1/ bek. f./ pontja szerint az országgyűlési biztos hatásköre nem terjed ki a bíróság által folytatott eljárások vizsgálatára.

- A Be. 96. § (1) bek. szerint: "A hatóságoknak arra kell törekedniük, hogy az előzetes letartóztatás a lehető legrövidebb ideig tartson. Ha a terhelt előzetes letartóztatásban van, az eljárást soron kívül kell lefolytatni."

- A büntetések és intézkedések végrehajtásáról szóló 1979. évi 11. tvr. 36. §-a szabályozza az elítéltek jogait. Eszerint: "(1) Az elítélt jogosult
a) a higiéniai feltételeknek megfelelő egészséges elhelyezésre, az egészségi állapotának és a szabadságvesztés végrehajtása alatti tevékenységének megfelelő élelmezésre, egészségügyi ellátásra;...
e) a nők és a fiatalkorúak a rájuk vonatkozó sajátos védelemre;...
(4) A terhes és a kisgyermekes elítélt nőnek az egészségét védő és a gyermek fejlődését szolgáló, e törvényen kívüli jogai nem korlátozhatók. Ha a szülésre a szabadságvesztés végrehajtása alatt kerül sor, az újszülöttet hat hónapos koráig az anyjával együtt kell elhelyezni, kivételesen engedélyezhető, hogy a csecsemő egyéves koráig anyjával együtt a büntetés-végrehajtási intézetben maradjon."

- A 46. § (1) bek. írja elő, hogy "Az elítélt részére
a) egészséges és kulturált elhelyezést,
b) megfelelő élelmezést,...kell biztosítani."

- A 46. § (2)bek. szerint: " Az elítélt egészségének védelmére és egészségügyi ellátására az egészségügyi jogszabályok az irányadók, a gyógyszerellátás térítés nélkül illeti meg."

- A 118. § (1) bek. szerint: "Az előzetesen letartóztatott
a) büntető-eljárási jogait gyakorolhatja,...
h) panasz, kérelem előterjesztésére jogosult,..."

- A bv. szabályzatról szóló 8/1979. (VI. 30.) IM rendelet az általános rendelkezések között szabályozza, hogy a fogva tartottat önérzetében megsérteni nem szabad.

- A 88. § így szól: "(1) Az elítélt élelmezéséről az intézet a külön jogszabályban meghatározott élelmezési normák alapján gondoskodik.
(2) Az egészségre ártalmas munkakörben és a szabadban foglalkoztatott elítéltet külön jogszabály szerint védőital, a terhes és szoptatós anyát élelmezési pótlék az általános szabályok szerint illeti meg."

- A rendelet külön címben szabályozza a terhes nők és anyák védelmét. A 107. § szerint: "(1) Az elítélt terhes nő részére biztosítani kell a terhesség megóvását, valamint a születendő gyermek egészséges fejlődését.
(2) Ha a szülésre a szabadságvesztés végrehajtása alatt kerül sor, az újszülöttet hat hónapos koráig az anyjával együtt kell elhelyezni. Kivételesen engedélyezhető, hogy a csecsemő egy éves koráig anyjával együtt az intézetben maradjon.
(3) Ha az anya a gyermek fejlődését veszélyezteti, vagy ha nem kívánja, hogy vele maradjon, a gyermeket a (2) bekezdésben meghatározott idő előtt hozzátartozójánál, vagy csecsemőotthonban kell elhelyezni."

- A Központi Kórházi ellátásról szól a 112. § . Eszerint: "(1) A kórházi szakellátást igénylő beteg elítéltet a Központi Kórházban kell elhelyezni.
(2) A Központi Kórháznak az egyes intézetekben működő fekvőbeteg-részlegében kell kezelni azt a beteg elítéltet, akinek egészségi állapota nem igényel állandó kórházi szakellátást, de fekvőbeteg-ellátása szükséges.
(3) A Központi Kórházban kezelt elítélteket egészségügyi szempontok szerint kell elkülöníteni.
(4) A Központi Kórház területén az elítélt engedéllyel vagy felügyelet mellett járhat.
(5)  Ha a Központi Kórház a megfelelő egészségügyi ellátást nem tudja biztosítani, az elítéltet más, nem büntetés-végrehajtási egészségügyi intézetben kell elhelyezni, és biztosítani kell a szükséges mértékű őrzését vagy ellenőrzését.
(6) Halaszthatatlan kórházi ellátást igénylő esetben az (5) bekezdés szerint kell eljárni, ha a Központi Kórházban elhelyezés a beteg megfelelő egészségügyi ellátásában késedelmet okozna."

-  A BV. Szabályzat végrehajtásáról a módosított 101/1981. (IK. 2.) IM utasítás vonatkozik.
Az utasítás 112. §-a szerint: "Az előzetesen letartóztatottra az I-IV. fejezet rendelkezései ... eltérésekkel irányadók." (Megjegyzem, hogy az I-IV. fejezet az elítéltekre vonatkozik.)

A vizsgálat megállapításai:
N. M. beadványában kérte, hogy vizsgáljam felül a bíróság által vele szemben elrendelt előzetes letartóztatás jogszerűségét. Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló törvény 29. §. /1/ bekezdés f./ pontjára tekintettel azonban az országgyűlési biztos nem bírálhatja felül a bíróság által elrendelt előzetes letartóztatás megalapozottságát, vagyis hatáskör hiányában nem tudtam eljárni a kérelem ezen részében.

A beadvány alapján megkerestem  a büntetés-végrehajtás országos parancsnokát és a budapesti rendőr-főkapitányság vezetőjét, akiket vizsgálat tartására kértem fel.
A bv. országos parancsnokát arra kértem vizsgálja meg, hogy N. M. bv. kórházban való elhelyezésének körülményei, a vele szemben tanúsított őrszemélyzeti, orvosi, ápolónői magatartások, illetve a számára, mint terhes nőnek biztosított ételek mennyiségben megfeleltek-e a vonatkozó jogszabályoknak. 
A főkapitányság vezetőjét annak felülvizsgálatára kértem, hogy biztosított volt-e az ügyintézés folyamatossága. Kértem annak megvizsgálását is, hogy az ügyintéző részéről történt-e mulasztás az ügyben, akkor amikor nem válaszolt a fogvatartott gyanúsított (panaszos) levelére. 
Mindkét megkeresett szerv vezetője lefolytatta a vizsgálatot és azok eredményéről, illetve tett intézkedéseiről tájékoztatott. 

A bv. országos parancsnoka megállapította, hogy N. M. két esetben (1996. február 19-től április 26-ig és május 7-től július 30-ig) volt elhelyezve a BV Központi Kórház Szülészet-nőgyógyászati Osztályán. Mindkét esetben terhességét figyelték meg, aktív gondozását végezték el, illetve egészségi panaszait kezelték. Az orvosi dokumentumok szerint a panaszos rendszeres orvosi ellenőrzés alatt állt. Elhelyezése körülményeit, kezelését, étrendjét, a vele szemben tanúsított bánásmódot nem kifogásolta, a kórház dolgozói ellen panaszt nem terjesztett elő.
N. M. 1996. június 10-én parancsnoki kihallgatáson vett részt, amikor elmondta a főigazgató főorvosnak, hogy a szülés időpontjáig a BV Központi Kórházban szeretne maradni. 
Összességében megállapította, hogy N. M. terhességi állapotának és a szakma szabályainak megfelelő ellátásban részesült a BV Központi Kórházban.

A Budapesti Rendőr-főkapitányság vezetője megállapította, hogy a nyomozás folyamatossága biztosított volt az ügyben. Az eljárás időbeni elhúzódásának oka az ügy bonyolultsága volt, hiszen többrendbeli csalással gyanúsították N. M-t. Volt olyan ügye is, amit más rendőri szervtől kellett átvenni és egyesíteni az alapüggyel.
A nyomozás során az előzetes letartóztatásban lévő N. M. és védője bármikor élhetett panasszal a rendőri szerv intézkedése vagy az intézkedés elmaradása miatt. Ezzel éltek is több esetben (pl. előzetes letartóztatás meghosszabbítása ellen fellebbeztek, szabadlábra helyezési kérelmet nyújtottak be). A panaszokat és a kérelmeket az ügyben illetékes ügyészségek és bíróságok bírálták el, majd saját hatáskörben hozták meg döntéseiket. A nyomozás törvényességét az ügyészség nem kifogásolta egyszer sem. N. M. panasza ilyen irányban tehát nem okozott alkotmányos visszásságot.
A főkapitány a nyomozás szakszerűségét érintően hiányosságot állapított meg, ami abban állt, hogy a fogvatartott (panaszos) nyomozó hatóság tagjához küldött beadványára nem történt intézkedés. A panasz ezen részében tehát sérült a jogállamiság alkotmányos alapelve. Ennek vizsgálatára a főkapitány fegyelmi eljárás megindítását kezdeményezte. Arra tekintettel, hogy a főkapitány saját hatáskörben intézkedést tett a feltárt alkotmányos visszásság orvoslására, külön ajánlást nem tettem. A fegyelmi vizsgálat jelenleg még folyik.

Az ügyben a bv. országos parancsnokának és a Budapesti Rendőr-főkapitányság vezetőjének válaszát elfogadtam. A befejezett vizsgálatok eredménye alapján külön intézkedést, ajánlást nem volt indokolt tenni. A folyamatban lévő fegyelmi eljárás befejezéséről pedig tájékoztatást kérek a főkapitányság vezetőjétől. 
Budapest, 1997. január 10. 

                                                                                                  Dr. Polt Péter
                                                                           az állampolgári jogok országgyűlési biztosa
                                                                            általános helyettese