OBH 5290/1996.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: dr. Katona Anikó
Az eljárás megindulása:

Panaszos az Országgyűlési Biztos Hivatalának Hajdú-Bihar megyei kihelyezett ügyfélfogadásán jelent meg és előadta, hogy közel 12 éve él már a Debrecen Városi Nyugdíjasok Házában.
Több okból is kérte a Hivatal segítségét. Egyik panasza az volt, hogy a szomszédjában lakó V. L. magatartásával rettegésben tartja a közelében lakókat, agresszív és verekedős, véleménye szerint a panaszolt személy nem normális. A panaszos állítólag többször kérte a közösségükbe nem illő gondozott orvosi vizsgálatát a vezetőségtől, ez ügyben azonban nem történt semmilyen intézkedés.
Másik panasza arra irányult, hogy korábban a nyugdíjasok házának folyosóján mindenütt volt egy lóca, hogy akik a hidegebb időszakban nem mertek vagy nem akartak kimenni, azok ezekre a padokra leülhettek és a jövő-menő lakótársakkal szót válthattak.
Panaszos előadása szerint ez a lehetőség megszűnt, beszélni nem szabad a folyosón, csak integetéssel szabad üdvözölni egymást. Ha valaki megáll beszélgetni a házmester férje rájuk kiabál, hogy menjenek be a lakásba és ott társalogjanak.
A házmester házaspár kihordta a padokat a szabad ég alá, amelyek most ott mennek tönkre az időjárás miatt.
További panasz merült fel azzal kapcsolatban is, hogy az épület környékén nem takarítják a téli, síkos, havas időben a járdákat ezért az idős emberek tapossák le a havat.

Érintett alkotmányos jog:

Az Alkotmány 54. § (1) bekezdése szerint A Magyar Köztársaságban minden embernek vele született joga van az élethez és az emberi méltósághoz, amelyektől senkit nem lehet önkényesen megfosztani.

A vizsgálat megállapításai:

Munkatársam helyszíni szemléje alkalmával a panaszos személyes meghallgatása előtt megtekintette a Nyugdíjasok házát és annak környezetét.
A Gondozóház tiszta, rendes, ápolt kertjében jó állapotban lévő padok vannak. Székek  találhatók a folyosók beugróiban is. A panaszos téli időszakra vonatkozó panaszát természetesen most nem volt alkalmunk ellenőrizni.
A panaszossal történt beszélgetésből kiderült, hogy V. L. időközben elhalálozott, így panaszának ezt a részét nem kéri tovább vizsgálni.

További panaszaiban azonban továbbra is intézkedést kért, elmondta, hogy járt az intézet igazgatónőjénél, de nem történt semmi változás.
Arra a megjegyzésre, hogy a beugrókban vannak székek közölte, hogy ő nem azokat hiányolja, hanem a lakások előtt elhelyezett padokat és székeket. Hozzátette továbbá, hogy tulajdonképpen van az első emeleten egy klub-helyiség, de oda nem szeret felmenni.
Vizsgálatunk során levélben kerestük meg a Gondozóház vezetőségét.
A Városi Szociális Szolgálat vezetőjének válaszából kiderült, hogy a Nyugdíjasok Háza Debrecen Megyei Jogú Város Önkormányzatának tulajdonát képezi, a lakások bérbeadója a Cívis Ház Rt, házkezelősége a Dészol Rt.
A házban működtetett szociális szolgáltatások ellátásával (Idősek Klubja, házi gondozó szolgálat, ápoló-gondozó ügyeleti szolgálat) az önkormányzat a terület szociális gondozási feladatokat ellátó intézményét, a Városi Szociális Szolgálatot bízta meg.
A Szolgálat vezetője a Dészol Rt, a panaszolt személyek és a lakók részvételével lakógyűlést tartott.
A lakók az országgyűlési biztos levelének ismertetése után kifejtették ezzel kapcsolatos véleményüket. A panaszoson és szomszédban lakó nénin kívül- aki azt panaszolta, hogy a házfelügyelő beküldte a lakásába, amikor ő a folyosón evett - az összes többi lakó pozitívan nyilatkozott a házmester házaspár tevékenységéről. A házfelügyelő elmondta, hogy emlékszik arra az esetre, amikor rászólt a nénire. Ez akkor történt, amikor a panaszos és V. L. összeverekedett, s ezért mindenkit beküldött a lakásába.
Kiderült, hogy több lakó is sérelmezte a korábbi helyzetet, mikor a panaszos és szomszédasszonya a konyhát "kihelyezte" a folyosóra, s mivel a beszélgetők egy része nagyothalló, zavaró volt a hangos társalgás. Ők amellett foglaltak állást, hogy az érintett padok maradjanak csak kint a kertben, aki pedig beszélgetni akar, az menjen a klub-helyiségbe vagy a beugrókba.
Továbbiakban a lakók egyéb - az adott üggyel összefüggésben nem lévő - észrevételeket tettek.
Az igazgatónő elmondása szerint a házfelügyelő házaspárra mások részéről eddig panasz nem érkezett, sőt elmondták, hogy a férj kisebb szerelési munkákat is elvégez a lakóknál. Az előző házfelügyelőt a Dészol Rt jogelődje elküldte, nyers és hanyag magatartása miatt, akkor kifogásukat a lakók jelezték a Szociális Szolgálatnak, ennek következményeként pedig lakógyűlést tartottak.
A panaszosról az igazgatónő elmondta, hogy panaszaival többször is megkereste őt, elbeszélgettek problémáiról. A V. L. elleni panasz kivizsgálására azért nem került sor, mert a panaszolt személy aznap reggel meghalt.
A padok ügyében pedig megpróbálta elmagyarázni, hogy a többiek nyugalma miatt nem teszik vissza őket a lakások elé. Panaszos az utóbbi időben sok feljelentést tesz a bírósághoz, Szociális Bizottsághoz, stb., olykor tettlegességbe keveredik lakótársaival.
A Nyugdíjasok Házának közösségi élete - már csak a lakások elrendezése és az ott élő emberek kora miatt is - állandó feszültségek forrása. A korábban kihelyezett padokra a kisebb társaságok kiültek, esetenként kint ettek, hangosan beszélgettek, ami zavarta mások pihenését, nyugalmát.
Az emeleten lévő klub-helyiség, a lépcsőfordulóban elhelyezett székek, nem is beszélve a lakók lakásairól, lehetőséget adnak a beszélgetésre, társas összejövetelek szervezésére és lebonyolítására, tehát nem korlátozzák őket a társas érintkezésben, bizonyos korlátokat azonban muszály szabni az otthon rendjének megtartása érdekében. A klubot egyébként bárki korlátozás nélkül igénybe veheti.
Kiderült továbbá, hogy az igazgatónő a panaszos panaszait meghallgatta, kéréseit a lehetőségekhez mérten teljesítette.

Fentiek alapján alkotmányos visszásságot nem állapítottam meg. 

Budapest, 1997. július

Gönczöl Katalin