OBH 5205/1996.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Ügyintéző: Dr. Kántor Ferenc

Az eljárás megindítása

Panaszos, aki férjével együtt tulajdonosa a hajdúböszörményi 0438/45 helyrajziszámú ingatlannak, azt sérelmezi, hogy - férje részére a 0438-as helyrajziszámú  táblából való földkiadásról szóló 64-28/1994. számú jogerős földkiadó bizottsági határozatot a debreceni városi bíróság hatályon kívül helyezte a 31. P. 20805/1995/3. számú és 1995. V. 11. napján kelt ítéletével  az új eljárásra való kötelezés mellett  s - az új eljárást ennek ellenére a földkiadó bizottság nem folytatta le. Ennek következtében nem adták ki férje részére panaszos tulajdonában lévő föld közvetlen szomszédságában elhelyezkedő táblából (0438/10 hrsz.) férje részaránytulajdonát úgy,  hogy saját és férje részaránytulajdonaként kiadásra kerülő föld  egymással közvetlen szomszédosak legyenek. 

Mivel a rendelkezésemre álló iratok alapján a jogbiztonság (Alkotmány 2. § (1) bekezdés) illetve a tulajdonhoz való jog (Alkotmány 13. § (1) bekezdés) megsértésére lehetett következtetni, vizsgálatot rendeltem el,  ennek során megkerestem az FM Hajdú-Bihar Megyei Földművelésügyi Hivatalát (FM Hivatal) az ügy tisztázása céljából.

A megállapított tényállás

A rendelkezésemre álló iratokból megállapítható, hogy a földkiadó bizottság a hivatkozott bírósági ítéletben foglalt új eljárásra való kötelezésnek - 1996. december 31. napjával történő megszűnéséig - nem tett eleget, panaszos férje földkiadásáról  a címzettnek, a hivatkozott bírósági ítéletet követően eltelt időben határozatot nem kézbesített, ezért az ügy mint elsőfokon jogerősen le nem zárt ügy került át az FM Hivatalhoz.
Az FM Hivatal a hozzá áttett ügyet első fokon nem zárta le.

Az FM Hivatal 1998. V. 28-án arról tájékoztatta az országgyűlési biztos általános helyettesét - annak megkeresésére -, hogy "Farkas Ferenc részére felajánlottuk, hogy megmaradt részaránytulajdonát a 0438/10. helyrajziszámú táblából adjuk ki, és így lehetősége nyílik rá, hogy felesége és a saját tulajdonában lévő 0438/45. helyrajziszámú földrészlet mellé kerüljön. Jelen időpontig Fazekas Ferenc még nem nyilatkozott, hogy részaránytulajdonát a számára már korábban kimért 0438/48. helyrajziszámú  vagy a 0438/10. helyrajziszámú földrészletből kéri kiadni".

Panaszos, az országgyűlési biztos általános helyettesének megkeresésére 1998.  VI. 10. napján úgy nyilatkozott, hogy egyetért az FM Hivatal által tett ajánlattal, azt elfogadja, miszerint férje részaránytulajdonát a sajátja mellé közvetlenül a 0438/10. helyrajziszámú táblából önálló ingatlanként adják ki, a kimérési költség megfizetését vállalja, azonban a kimérési költség 50 %-ának részére való térítését igényelni fogja.

Jogszabályi háttér és a vizsgált megállapításai

Az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló 1957. évi IV. törvény (Áe.) 3. §-ának (1) bekezdése úgy szól, hogy: A közigazgatási szerv eljárása során államigazgatási ügyben e törvény rendelkezéseit kell alkalmazni.

A (6) bekezdés rögzíti, hogy: Ezt a törvényt a honvédelmi, a külkereskedelmi igazgatási, a társadalombiztosítási, az adó-, jövedéki és vámigazgatási, az iparjogvédelmi ügyekben, továbbá a tisztességtelen piaci magatartás tilalmáról és a versenykorlátozásról, az árak megállapításáról, a biztosítóintézetekről és a biztosítási tevékenységről, a hitelintézetekről és a pénzügyi vállalkozásokról, az értékpapírok forgalomba hozataláról, a befektetési szolgáltatásokról és az értékpapír-tőzsdéről, az önkéntes kölcsönös biztosító pénztárakról, valamint a magánnyugdíjról és a magánnyugdíjpénztárakról szóló törvényben meghatározott, valamint az atomenergia alkalmazása körébe tartozó tevékenységekre vonatkozó ügyekben akkor kell alkalmazni, ha jogszabály másként nem rendelkezik. 

A (7) bekezdés előírja, hogy:  E törvény hatálya a szabálysértési és az állampolgársági eljárásra nem terjed ki. 

A (8) bekezdés rendelkezései szerint: A (6) és (7) bekezdésben nem említett államigazgatási eljárásokra vonatkozó jogszabályok e törvény rendelkezéseitől csak akkor térhetnek el, ha ezt e törvény megengedi. 

Az Áe. 4. § (1) bekezdése szerint: A közigazgatási szerv a hatáskörébe tartozó ügyben az illetékességi területén köteles eljárni. Ha e kötelességének nem tesz eleget, erre a felettes szerve – kérelemre vagy hivatalból – utasítja.

Az Áe. 15. § (1) bekezdése kimondja, hogy: Az érdemi határozatot a kérelem előterjesztésétől, illetőleg az eljárás hivatalból történt megindításától számított harminc napon belül kell meghozni. Ennél rövidebb határidőt bármely jogszabály, hosszabbat pedig csak törvény, törvényerejű rendelet vagy kormányrendelet állapíthat meg. 

A földrendező és a földkiadó bizottságokról szóló 1993. évi II. törvény 9/B. § (1) bekezdése szerint: Ha a földkiadó bizottság a feladatainak végrehajtását a 9/A. § (1) bekezdésében, valamint (3) bekezdésének a) pontjában, továbbá a (4) bekezdésében meghatározott határidőig sem fejezi be, vagy a közgyűlés még ezt megelőzően megállapítja megszűnését, a földkiadó bizottság a még jogerős határozattal le nem zárt, folyamatban levő földkiadási ügyeket átteszi az FM hivatalhoz.

A (2) bekezdés úgy szól, hogy: Az FM hivatal az (1) bekezdés rendelkezései alapján a hozzá áttett ügyekben a 4/B. § (5) bekezdésének szabályai szerint jár el.

A (3) bekezdés kimondja: A földkiadó bizottság az eljárása során keletkezett iratokat a megszűnésétől számított 15 napon belül köteles áttenni az FM hivatalhoz. 

Az 1993. évi II. törvény - 9/A. §-ának (1) bekezdésében, valamint (3) bekezdésének a) pontjában, továbbá (4) bekezdésében megjelölt okok miatt - az FM hivatalhoz áttett ügyek intézésére határidőt nem állapít meg. Ezért az említett okok miatt áttett ügyek intézésére a határidőt az Áe. 15. §-a állapítja meg.

Az Alkotmánybíróság a 72/1995. (XII. 15.) ÁB. számú határozatának indokolásában elvi éllel szögezte le:  

Az államigazgatási eljárást szabályozó törvények nem biztosítanak sem jogorvoslati lehetőséget, sem más hatékony jogi eszközt – még a kérelemre indult eljárásokban sem – az ügyfélnek arra, hogy a közigazgatási határozat meghozatalát – a jogszabályokban előírt elintézési határidő huzamos idejű elmulasztása okán – kikényszeríthesse. 
Nincs alanyi joga a kérelmezőnek arra, hogy a közigazgatás hallgatása esetén ügyének eldöntése érdekében valamilyen jogorvoslattal élhessen. A döntés hiánya miatt nem nyújthat be fellebbezést, s nem kérhet bírósági felülvizsgálatot sem. Ezen jogorvoslati eszközök igénybevételét ugyanis a törvények – kiemelten az Áe. 62., 71. és 72. §-ai – csak a már meghozott határozat megtámadása céljából teszik lehetővé.
Az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében meghatározott jogállam fogalmának egyik feltétlen ismérve a jogbiztonság. A jogbiztonságnak viszont elengedhetetlen követelménye, hogy a jogalkalmazói magatartás – adott esetben: az államigazgatás és az önkormányzat döntési feladat- és hatáskörébe tartozó ügy törvényi szabályozás szerinti elintézésének időtartama – előre kiszámítható legyen. 
Az ügyfél közigazgatási határozathozatalra vonatkozó joga nem tehető függővé attól, hogy a közigazgatási szerv milyen időpontban hajlandó dönteni a hatáskörébe utalt ügyben. A közigazgatásnak ugyanis alkotmányos kötelessége, hogy hatáskörét gyakorolja, azaz illetékességi területén a hatáskörébe utalt ügyben az erre megszabott idő alatt érdemi döntést hozzon. Az ügyfélnek ugyanakkor alapvető érdeke fűződik e döntés mielőbbi meghozatalához.

A rendelkezésre álló iratok és az FM Hivatal  tájékoztatása alapján a vizsgálat megállapította, hogy a Hivatal ez évben intenzíven foglalkozott panaszos földkiadási ügyével, azonban a hozzá áttett ügyet - az Áe. szerinti érdemi határozat meghozatalára nyitva álló 30 napos ügyintézési határidőt figyelmen kívül hagyva - nem bírálta el, nem hozott határozatot, megsértve ezzel az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében foglalt - "A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam" - rendelkezéséből folyó jogbiztonság alkotmányos elvét. Ez az eljárás ugyanakkor sérti a panaszos Alkotmányban rögzített tulajdonhoz való jogát (Alkotmány 13. § (1) bekezdés) is, és így alkotmányos visszásságot okoz.

Ajánlás

Az alkotmányos visszásság megszüntetése érdekében a következő ajánlást teszem: 

Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 21. § (1), (2), (3) bekezdésére hivatkozással felkérem Hivatalvezető urat, panaszos földkiadási ügyében a földkiadó bizottság által megkezdett, de jogerősen be nem fejezett  elsőfokú eljárás haladéktalan lefolytatására, ingatlan nyilvántartási bejegyzésre alkalmas határozat meghozatalára, s arra, hogy ajánlásom tekintetében kialakított érdemi állásfoglalásáról, illetve megtett intézkedéséről ajánlásom kézhezvételétől számított 30 napon belül tájékoztatni szíveskedjék. 

Jelentésem egy példányának megküldésével panaszost, illetve az FM Hajdú-Bihar Megyei Földművelésügyi Hivatalának vezetőjét is tájékoztattam.                             

Budapest, 1998. június 11.

Dr. Polt Péter