OBH 5158/1996.
az állampolgári jogok országgyűlési biztosának
jelentése
Ügyintéző: dr. Garamvári Miklós

A vizsgálat megindítása és a megállapított tényállás

A panaszos azért fordult az állampolgári jogok országgyűlési biztosához, mert sérelmezte, hogy  iskolájában a budapesti Petőfi Sándor Gimnáziumban, az osztályt tanító történelemtanár a történelem órák alkalmával rendszeresen antiszemita kijelentéseket tett, sértő, megalázó megjegyzésekkel illette a tanulókat illetőleg azok szüleit. 

Az ügyben  a vizsgálatot 1996. június 6-án megindítottam.

A panaszos 1996. május 22-én beadvánnyal élt az iskola igazgatójához, amelyben az osztályban történelmet tanító tanár vele szemben tanúsított magatartását kifogásolta, és emiatt kérte az igazgatót, hogy a történelemórák látogatása alól mentse fel, valamint tegye lehetővé, hogy tudásáról független vizsgabizottság előtt adhasson számot.

A panaszos leveléből kitűnt, és azt személyes meghallgatása során is megerősítette, hogy a tanár -    függetlenül az éppen tanított tananyagtól - antiszemita kijelentésekre ragadtatta magát és szidalmazta,  kigúnyolta  a szerinte  kommunista világnézetet vallókat.   

A panaszost ezek a kijelentések mindig sértették - annak ellenére, hogy sem származása, sem világnézete alapján nem tartozik a jelzett csoportokhoz - észrevételt azonban nem tett, mert történelemből kapott osztályzatai továbbtanulása esetén komoly súllyal esnek latba.

A tanuló által írt panaszlevélre hivatalos választ az iskola vezetése nem adott. Az igazgató a probléma megoldásának azt a módját választotta, hogy a panaszlevéllel 1996. május 28-án, osztályfőnöki órára ment be, ott védelmébe vette a pedagógust és felhívta a panaszost állításai visszavonására.

Az igazgató a szülőkkel nem vette fel a kapcsolatot. A szülők csak a gyermeküktől értesülhettek a történtekről. Az édesanya a helyzet tisztázása érdekében felkereste az iskolát.

Az iskola igazgatója tájékoztatta a szülőket arról, hogy a panaszos kérése nem teljesíthető, a történelemórák alóli mentesítésre nincs jogszabály adta lehetőség, a független vizsgabizottság előtti osztályozó vizsgára jelentkezés határidejét pedig a tanuló lekéste.

Az iskolavezetés elzárkózó magatartása miatt a szülő 1996. június 10-re kezdeményezte az iskolaszék összehívását. Az iskolaszék összehívásának hírére a tanulók petíciókat juttattak el a testülethez amelyek egy része megerősítette más része azonban cáfolta a panaszos állításait. 

Az ügy jogszabályi háttere és az érintett alkotmányos jogok

A Gyermekek jogairól szóló, New Yorkban, 1989. november 20-án kelt Egyezmény - amelyet az 1991. évi LXIV. törvény hirdetett ki -  29. cikkének első pontja  elvi éllel szögezi le:

" Az Egyezményben részes államok megegyeznek abban, hogy a gyermek oktatásának a következő célokra kell irányulnia: 
a.)  elő kell segíteni a gyermek személyiségének kibontakozását, valamint szellemi és fizikai tehetségének és képességeinek a lehetőségek legtágabb határig való kifejlesztését;
b.)   a gyermek tudatába kell vésni az alapvető emberi jogok és az alapvető szabadságok, valamint az Egyesült Nemzetek Alapokmányában elfogadott elvek tiszteletben tartását."

Az elvek gyakorlati érvényesítése során fontos feladat hárul az oktatási intézményekre, azok vezetőire és a pedagógusokra egyaránt.

A közoktatásról szóló 1993. évi LXXIX. törvény (a továbbiakban: Kö tv.) 10. § (2) szerint a gyermek, illetve a tanuló személyiségét, emberi méltóságát és jogait tiszteletben kell tartani, és védelmet kell számára biztosítani fizikai és lelki erőszakkal szemben. A gyermek és a tanuló nem vethető alá testi fenyítésnek, kínzásnak, kegyetlen, embertelen megalázó büntetésnek vagy bánásmódnak.

Fentiekkel összefüggésben, a Kö tv. 19. § (1) bekezdésének e.) pontja alapján, a pedagógus alapvető feladata a rábízott gyermekek, tanulók nevelése, tanítása.  Kötelessége különösen, hogy a gyermekek, tanulók, emberi méltóságát és jogait tiszteletben tartsa. 

A Kö tv. 55. § (2) bekezdésének b.) pontja értelmében pedig a nevelési-oktatási intézmény vezetőjének feladatkörébe tartozik különösen a nevelő és oktató munka irányítása és ellenőrzése.

A tanuló közérdekű bejelentésnek minősülő beadványában, közoktatási rendszerünk alapvető elveinek, az iskola egyik tanára által történő rendszeres megsértésére hívta fel a figyelmet. 

Panaszlevelét 1996. május 22-én juttatta el a gimnázium igazgatójához, élve az iskola házirendjének 16. pontjában rögzített jogával amely szerint: " Ha a tanulót emberi méltóságában megsértik, joga van panasszal fordulni nevelőihez, és az iskola igazgatójához".

Az igazgató, annak ellenére, hogy az ügy jellege ezt feltétlenül indokolta volna - nem rendelt el  azonnali vizsgálatot.

A Magyar Köztársaság Alkotmányának 64. §-a szerint: "a Magyar Köztársaságban mindenkinek joga van arra, hogy egyedül vagy másokkal együttesen írásban kérelmet, vagy panaszt terjesszen az illetékes állami szerv elé".

E rendelkezésből, valamint az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében deklarált jogállamiságból fakadó jogbiztonság követelményéből következik, hogy ezeket a panaszokat, kérelmeket meghatározott eljárás keretében haladéktalanul, de legkésőbb a  vonatkozó jogszabályban rögzített határidőn belül érdemben kell elbírálni, mert az eljárás lefolytatása és az annak megállapításai alapján hozott döntés  jogos magán- és - közvetlenül vagy közvetve - közérdeket szolgál.

Mindezekre tekintettel a Kö tv. végrehajtási rendeleteként kiadott, a nevelési-oktatási intézmények működéséről szóló 11/1994 (VI.8) MKM rendelet 7. § (2) bekezdése előírja, hogy a gyermekekkel, a tanulókkal kapcsolatos ügyekben keletkezett iratokat az ügy elintézéséért felelős alkalmazott köteles haladéktalanul, de legkésőbb az iktatás napjától számított harminc napon belül elintézni.

Az iskola vezetése alkotmányos visszásságot idézett elő azzal, hogy haladéktalanul nem rendelte el a valós helyzet tisztázására irányuló átfogó vizsgálatot. 

Az iskolaszék 1996. június 10-én történt összehívására - amelynek ilyen ügyekben egyébként nincs döntési jogosultsága -, a szülő kérése és nem az iskola vezetésének intézkedése alapján került sor. 

A közérdekű bejelentésekről, javaslatokról és panaszokról szóló 1977. évi I. törvény (a további- akban: Kbjp tv.) 4. § (1) bekezdése szerint a  közérdekű bejelentés olyan körülményre, hibára vagy hiányosságra hívja fel a figyelmet, amelynek orvoslása, illetőleg megszüntetése a közösség vagy az egész társadalom érdekét szolgálja. Felhívhatja a figyelmet olyan magatartásra, vagy tényre is, amely jogszabályba ütközik, vagy ellentétes a jó erkölccsel (...) illetőleg más módon sérti vagy veszélyezteti a társadalom érdekét. 

A Kbjp tv. 5. § (2) bekezdése szerint az elintézésre ügykör szerint hivatott szerv a  nagyobb jelentőségű közérdekű bejelentés elintézéséről felettes szervét tájékoztatni köteles, (3) bekezdése pedig előírja: ha a közérdekű bejelentés személyre vonatkozik, a közvetlen felettes jár el.

A Kbjp tv. 9. § (1) bekezdése értelmében a közérdekű bejelentést, illetőleg javaslatot az elintézésre hivatott szerv köteles az ügy megvizsgálása és a tényállás megállapítása alapján elintézni. A törvény 10. § (1) bekezdése szerint a közérdekű bejelentések és javaslatok vizsgálatában és elintézésében eljáró és közreműködő szervek kötelesek az ügy érdemi vizsgálása érdekében haladéktalanul megtenni a szükséges intézkedéseket.

A közérdekű bejelentés alapján - ha alaposnak bizonyul - gondoskodni kell:
a.) a közérdeknek megfelelő állapot helyreállításáról vagy az egyébként szükséges intézkedések megtételéről;
b.) a feltárt hibák okainak megszüntetéséről;
c.) az okozott sérelem orvoslásáról;
d.) indokolt esetben a felelősségre vonás kezdeményezéséről. (Kbpj tv. 12. §)

Az intézkedés elmulasztásából fakadó alkotmányos visszásság megszüntetése érdekében alábbi ajánlást teszem:

A panaszlevélben foglalt sérelmek természetére, továbbá arra tekintettel, hogy a Kö tv. alapján az iskolaszék a nevelési-oktatási intézmény egészét vagy a tanulók nagyobb csoportját érintő valamennyi kérdésben csak javaslattételi jogkörrel rendelkezik és a beadványban foglaltak kivizsgálására, annak alapján döntés hozatalára nem jogosult, az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 20. § (1) bekezdésére hivatkozva felkérem a Budapest Főváros I. kerületi Polgármesteri Hivatalának jegyzőjét, mint fenntartót, az ügy valamennyi vonatkozását érintő, tényfeltáró, átfogó vizsgálat lefolytatására.

Budapest, 1996. június 13.

									Gönczöl Katalin