OBH 4859/1996.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Ügyintéző: dr. Katona Anikó

Az eljárás megindulása:

Panaszos beadvánnyal fordult az Országgyűlési Biztos Hivatalához, melyben előadta, hogy ők bérlőként önálló lakrésszel rendelkeznek egy családi házban. A lakástulajdonosok és a panaszos között évek óta tartó pereskedés, haragos viszony következtében a panaszos a bérleményében életvitelszerűen 1992. októbere óta nem tartózkodik, de bérleményét és ingóságait rendszeresen ellenőrzi.
1992. óta - különböző - a tulajdonos részéről - főleg magánlaksértés bűntettének gyanúja miatt - elkövetett cselekmények miatt rendőri eljárások folytak és folynak, melyek eredménye a panaszosra nézve sérelmes, és véleményük szerint a határozatok nem megalapozottak.

A panasz polgári peres eljárással kapcsolatos részében panaszos már az ügy korábbi szakaszában tájékoztatást kapott, hogy problémájának eme részében hatáskör hiánya miatt a Hivatal nem járhat el.
Panasza ezután a XVIII. kerületi rendőrkapitányság eljárásának kivizsgálására irányult.

Érintett alkotmányos jogok:

- Az Alkotmány 2. § (1) bekezdése kimondja, hogy a Magyar Köztársaság demokratikus jogállam. A jogállamiság egyik tartalmi eleme a jogbiztonság. A jogbiztonság megköveteli a normák egyértelműségét és az egyes jogintézmények kiszámíthatóságát.

- Az Alkotmány 64. §-a szerint a Magyar Köztársaságban mindenkinek joga van arra, hogy egyedül vagy másokkal együttesen írásban kérelmet vagy panaszt terjesszen az illetékes állami szerv elé.

Megállapított tényállás:

1992. októberében a tulajdonossal, B. A. és B. A. feleségével, akik szintén a házban bérlőként lakók, a tulajdonos rokonai, szemben magánlaksértés bűntette miatt indított nyomozást a XVIII. kerületi Rendőrkapitányság, melyet az illetékes ügyészség a Be. 139. § (1) b., pontja alapján megszüntetett, mely határozat ellen a panaszos panasszal élt. A  Fővárosi Főügyészség az előterjesztett panaszt elutasította. 

1993-ban a kapitányság panaszos feljelentése alapján ismeretlen tettes ellen indított nyomozást a Büntető Törvénykönyv 324. § (1) bekezdésébe ütköző és a (2) bekezdés a., pontja szerint minősülő rongálás vétségének alapos gyanúja miatt, amelyet 1993. május 6-án megszüntetett, mivel a nyomozás során az ismeretlen elkövető kilétét megállapítani nem lehetett.

1995-ben panaszos ismét feljelentést tett ismeretlen tettes ellen, mert bérleményének, az ingatlan hátsó udvarára nyíló konyha ajtaját megrongált állapotban találta. A feljelentés kiegészítése során folytatott eljárásban kiderült, hogy a tulajdonos a szükséges tatarozási munkáról a panaszost levélben értesítette, aki a felhívásra nem reagált, ezért a bérlő távollétében a tulajdonos a kőműves munkálatok elvégzése érdekében a zárt konyhaajtó aljából 40 cm-es darabot levágott. A szükséges munkálatok elvégzését követően a lakás tulajdonosának feladata volt az ajtó megfelelő állapotba való visszaállítása. A nyomozás adatai alapján a további nyomozást a kapitányság - bűncselekmény hiányában - megtagadta. A határozatot a panaszos a Budapesti XVIII. és XIX. kerületi Ügyészségen megpanaszolta, mely a panaszt elutasította.

Ugyanezen évben a hatóság a ház tulajdonosa által a panaszos férje ellen közokirat hamisítás bűntette miatt tett feljelentésében tagadta meg a nyomozást, miután a nyomozás kiegészítése során tisztázta a feljelentés alapjául szolgáló körülményeket.

1996. márciusában a panaszos által ismeretlen tettes ellen magánlaksértés alapos gyanúja miatt tett feljelentésében a nyomozást a nyomozóhatóság - bűncselekmény hiányában - ismételten megtagadta. Az ügyet birtokháborítás szabálysértésének elkövetése miatt áttette az illetékességgel rendelkező XVIII. kerületi Polgármesteri Hivatal Igazgatósági Osztályára.

Panaszos és a ház tulajdonosa között birtokháborítás miatt - a beadvány hivatalomhoz érkezésekor - bírósági eljárás volt folyamatban.

Az illetékes kapitányság vezetője arról tájékoztatta Hivatalomat, hogy panaszos egyes beadványai abban az esetben maradtak válasz nélkül, amikor azokat azonos tárgyban több szervhez nyújtotta be, vagy a kapitányságon pl. büntetőeljárás megszüntetése vagy megtagadása miatt bejelentett fellebbezést panaszként is megismételt, mert ebben az esetben az ügyészségi elbírálásra ugyanazon bűnügyi szám alatt került sor.

A vizsgálat megállapításai:

A rendelkezésre álló adatok alapján a beadvány rendőrségre vonatkozó részében a hatóság eljárása megfelelt a hatályos jogszabályokban rögzített előírásoknak, jogszabálysértést a vizsgálat nem tárt fel. 

A kapitányság a panaszos beadványait megvizsgálta és arra, amennyiben hatáskörébe tartozott, válaszolt. Ennek alapján nem állapítható meg az Alkotmány 64. §-ának sérelme sem. A hatóság határozatai megalapozottak, ezt támasztják alá az ügyészség jóváhagyó döntései is.

Fentiek alapján a vizsgálat alkotmányos visszásságot nem tárt fel.

Budapest, 1997. december

Dr. Polt Péter