OBH 4430/1996; 4961/1996; 2299/1997.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: dr. Zséger Barbara

Az eljárás megindulása

Panaszosok beadvánnyal éltek az állampolgári jogok országgyűlési biztosánál, melyben sérelmezték a súlyos mozgáskorlátozott személyeknek nyújtható közlekedési kedvezmények hozzájutási feltételeit. 

Megállapított tényállás

Panaszosok súlyos mozgáskorlátozottak és közlekedésük a hatályos szabályozás szűkítő rendelkezései miatt nem megoldott. A személygépkocsi szerzési és átalakítási támogatáshoz való hozzájutás feltételei között szerepel az, hogy a mozgáskorlátozott személy vezetői engedéllyel vagy alkalmassági bizonyítvánnyal rendelkezzen. Az a mozgássérült személy, akinek ezek az igazolványok nincsenek a birtokában, csak abban az esetben juthat szerzési támogatáshoz, ha együttélő hozzátartozója - a Korm. rendelet szerint érvényes vezetői engedéllyel rendelkező szülője, házastársa vagy a vele legalább egy éve közös háztartásban élő élettársa - írásbeli nyilatkozatban vállalja súlyos mozgáskorlátozott családtagja szállítását. Ki van zárva a jogosultak köréből az a mozgássérült, aki sem vezetői engedéllyel, sem alkalmassági bizonyítvánnyal nem rendelkezik, és az említett hozzátartozói kör sem él vele. Az együttélő gyermek és testvér esetén - akik vállalhatnák súlyos mozgássérült szüleik, illetve testvérük szállítását - nem adható a támogatás.

Az említett korlátozás miatt panaszosok és sorstársaik egy része nem juthat hozzá a személygépkocsi szerzési támogatáshoz, pedig helyzetük indokolttá tenné.

A vizsgálat során megkerestem a Népjóléti Minisztériumot, mint a súlyos mozgáskorlátozott személyek közlekedési kedvezményeiről szóló 164/1995. (XII. 27.) Korm. rendelet előterjesztőjét, és tájékoztatást kértem arra vonatkozóan, hogy milyen megfontolások vezették őket az említett jogosulti kör kialakításában.

Válaszukban tájékoztattak, hogy a mozgáskorlátozott személyek közlekedési kedvezményeiről szóló korábbi rendeletek a mozgáskorlátozott személlyel közös háztartásban élő hozzátartozók széles köre számára biztosított lehetőséget a mozgáskorlátozott személy szállításának írásban való vállalására. Így a családban élő mozgáskorlátozott személy akkor is hozzájuthatott a személygépkocsi szerzési támogatáshoz, ha gépjárművezetői engedéllyel, ill. alkalmasságot igazoló szakértői véleménnyel nem rendelkezett. 

Az előterjesztő a szabályozás módosítását és ezáltal a kedvezményezetti kör leszűkítését azzal indokolta, hogy a kitűzött jogalkotói cél a visszaélések miatt nem teljesült. A szigorító rendelkezések kidolgozásakor arra törekedtek, hogy a támogatás igénybevételekor csak az a hozzátartozói kör vállalhassa a súlyos mozgáskorlátozott személy szállítását, mely nagy valószínűséggel eleget is tesz ezen kötelezettségének. Azoknak a súlyos mozgáskorlátozott személyeknek, akik az új szabályozásban említett hozzátartozói körrel nem rendelkeznek és vezetői engedély megszerzésére egészségi állapotuknál fogva nem alkalmasak a gépi meghajtású kerekesszék igénylését javasolják.

Az ügy jogszabályi háttere

164/1995. (XII. 27.) Korm. rendelet a súlyos mozgáskorlátozott személyek közlekedési kedvezményeiről

"4. § (1) Szerzési támogatásra való jogosultsága annak a súlyos mozgáskorlátozott személynek állapítható meg,
a) aki érvényes vezetői engedéllyel – segédmotoros rokkantkocsi szerzési támogatására irányuló kérelem esetén járművezetői igazolvánnyal – rendelkezik, vagy gépjárművezetői alkalmasságát a szakértői bizottság megállapította, vagy ha vezetői engedéllyel nem rendelkezik, de személygépkocsival történő szállítását érvényes vezetői engedéllyel rendelkező szülője, házastársa vagy a vele legalább egy éve közös háztartásban élő élettársa (a házastárs és az élettárs együtt a továbbiakban: házastárs) írásbeli nyilatkozatban vállalja, valamint
b) akinek a családjában az egy főre jutó, a tárgyévet megelőző év havi átlagos nettó jövedelme a tárgyév január 1. napján érvényes öregségi nyugdíj legkisebb összegének kettő és félszeresét nem haladja meg, és
c) a kérelem benyújtását megelőző hét éven belül mozgáskorlátozottságára tekintettel nem részesült szerzési támogatásban vagy gépjármű-behozatali vámmentességben.
(2) Szerzési támogatásra való jogosultsága állapítható meg annak a személynek,
a) aki a vele közös háztartásban élő 3. életévét betöltött súlyos mozgáskorlátozott kiskorú gyermeke (a továbbiakban: gyermek) személygépkocsival történő szállítását írásbeli nyilatkozatban vállalja, ha a szállítás a gyermek tanulói jogviszonya, gyógykezelése, rendszeres intézményi ellátása miatt indokolt, valamint
b) aki érvényes vezetői engedéllyel rendelkezik, és
c) akinek családjában az egy főre jutó jövedelem az (1) bekezdés b) pontja szerinti összeget nem haladja meg, és
d) aki saját vagy más személy mozgáskorlátozottságára, vagy súlyos mozgáskorlátozottságára tekintettel a kérelem benyújtását megelőző hét éven belül nem részesült szerzési támogatásban vagy gépjármű-behozatali vámmentességben."

"(4) Az (1) bekezdés a) pontja szerinti átalakítási támogatásra az az érvényes vezetői engedéllyel rendelkező súlyos mozgáskorlátozott személy jogosult,
a) aki a kérelem benyújtását megelőző hét éven belül nem részesült átalakítási támogatásban,
b) akinek családjában az egy főre jutó jövedelem a 4. § (1) bekezdés b) pontja szerinti összeget nem haladja meg.
(5) Az (1) bekezdés a) pontja szerinti átalakítási támogatásra jogosult az a súlyos mozgáskorlátozott személy is, akinek gépjárművezetői alkalmasságát az átalakítás előírásával a szakértő szerv megállapította, feltéve, hogy a (4) bekezdésben foglaltaknak is megfelel.
(6) Az (1) bekezdés b) pontja szerinti átalakítási támogatásra jogosult az az érvényes vezetői engedéllyel rendelkező személy
a) aki a vele közös háztartásban élő súlyos mozgáskorlátozott házastársa, vagy
b) gyermeke – ha a szállítás a 4. § (2) bekezdés a) pontjában foglaltaknak megfelel – személygépkocsival történő szállítását vállalja,
c) aki a kérelem benyújtását megelőző hét éven belül mozgáskorlátozottságra vagy súlyos mozgáskorlátozottságra tekintettel nem részesült átalakítási támogatásban, valamint
d) akinek családjában az egy főre jutó jövedelem a 4. § (1) bekezdés b) pontja szerinti összeget nem haladja meg."

49/1990. (IX. 15.) Korm. rendelet a népjóléti miniszter feladat- és hatásköréről

"1. § A miniszter a Kormány életszínvonal-politikai, egészségpolitikai, szociálpolitikai, család-, gyermek- és ifjúságvédelmi feladatainak teljesítése érdekében
a) kidolgozza a népesség egészségével és szociális ellátásával kapcsolatos kormányzati teendőket;"

Az érintett alkotmányos jog

Alkotmány 54. § és 70/A. §:
 
"54. § (1) A Magyar Köztársaságban minden embernek veleszületett joga van az élethez és az emberi méltósághoz, amelyektől senkit nem lehet önkényesen megfosztani."

"70/A. § (1) A Magyar Köztársaság biztosítja a területén tartózkodó minden személy számára az emberi, illetve az állampolgári jogokat, bármely megkülönböztetés, nevezetesen faj, szín, nem, nyelv, vallás, politikai vagy más vélemény, nemzeti vagy társadalmi származás, vagyoni, születési vagy egyéb helyzet szerinti különbségtétel nélkül.
(2) Az embereknek az (1) bekezdés szerinti bármilyen hátrányos megkülönböztetését a törvény szigorúan bünteti.
(3) A Magyar Köztársaság a jogegyenlőség megvalósulását az esélyegyenlőtlenségek kiküszöbölését célzó intézkedésekkel is segíti."

A vizsgálat megállapításai

A hatályos szabályozás szerint (164/1995. (XII.27.) Korm. rendelet) akkor állapítható meg mozgássérült személy személygépkocsi szerzési támogatásra való jogosultsága, ha vezetői engedéllyel, vagy alkalmassági bizonyítvánnyal rendelkezik. Amennyiben ilyen nincs a birtokában, vezetői engedéllyel rendelkező szülője, házastársa, vagy a vele legalább egy éve közös háztartásban élő élettársa vállalhatja írásbeli nyilatkozattal mozgássérült hozzátartozója szállítását, és így, a többi feltétel fennállása esetén részesülhetnek a juttatásban. Az átalakítási támogatásnál hasonlóan, a közös háztartásban élő házastárs és szülő jogosult a kedvezmény igénybevételére. Együttélő és a szállítást írásban vállaló testvér és gyermek esetén a mozgássérült személy nem részesülhet az ellátásban.

Korábban hozzájuthatott az a mozgássérült személy is a támogatáshoz, akinek vezetői engedélye nem volt, de a hozzátartozói kör tágabb meghatározása miatt nagyobb lehetősége volt arra, hogy valamelyik családtagja vállalja a szállítását. Az egyes mozgáskorlátozott személyek közlekedésével kapcsolatos kedvezményekről szóló 53/1992. (III. 21.) Korm. rendelet szerint:

"(2) Az (1) bekezdésben foglalt feltételek szerinti támogatásban részesül – kérelmére – az a vezetői engedéllyel nem rendelkező mozgáskorlátozott személy is, akinek személygépkocsival való szállítását a vele legalább egy éve közös háztartásban élő közeli hozzátartozója [Ptk. 685. § b) pont első fordulata], élettársa vagy szerződés alapján tartására köteles és legalább egy éve vele együttlakó személy vállalja (a továbbiakban: szállítást végző személy)."

A szállítást végző hozzátartozók körét először a 179/1993. Korm. rendelet szűkítette az együttélő szülőre, házastársra és az élettársra.
Az Alkotmánybíróság többször kifejtette, hogy az Alkotmány 70/E. §-ából nem következik az állampolgárok alanyi joga a különböző juttatások mértékének megőrzésére, hiszen az ellátórendszer kialakításánál tekintettel kell lenni a nemzetgazdaság teherbíró képességére is. A szolgáltatások megvonásánál a szociális biztonsághoz való jognak annyiban van szerepe, hogy az ellátások mértéke nem kerülhet egy bizonyos minimális szint alá. A szociális jogok változtatásánál az államot széles körű jogosítványok illetik meg, ezen jogával azonban csak addig élhet, amíg a változtatás nem ütközik más alkotmányos jogokba, elvekbe, például az emberi méltósághoz való jogba, vagy a hátrányos megkülönböztetés tilalmába.

Az említett kormányrendeletet a mozgáskorlátozott személyek esélyegyenlőségének megteremtése miatt hozták létre, az új szabályozás a kitűzött cél részleges meghiúsulását, az esélyegyenlőség korlátozását jelenti. Az esélyegyenlőség elve általános állami célkitűzés, az államot a jogegyenlőség megvalósulását célzó, az esélyegyenlőtlenségek kiküszöbölését lehetővé tevő intézkedések bevezetésére kötelezettség terheli. Ezen intézkedések tartalmát a hatáskörrel rendelkező állami szervek állapítják meg. Az Alkotmánybíróság egyik határozata - 79/1995. (XII. 21.) - szerint addig nem alkotmányellenes az esélyegyenlőséget célzó kompenzációs eszközök egyikének megszüntetése, amíg ez nem teszi lehetetlenné a rászorulók számára alapjogaik érvényesítését. 

A súlyos mozgáskorlátozottak közlekedési kedvezményeiről szóló kormányrendelet említett szabályozási módja alkotmányos visszásságot vet fel a támogatásból kimaradó mozgássérült személyek emberi méltósághoz való jogukkal - mely alkotmányos alapjog, általános személyiségi jog - és a hátrányos megkülönböztetés tilalmával kapcsolatban. A rászorulóknak "... nem az állami tulajdonból való részesedésre van ugyanis joguk, hanem arra, hogy egy ilyen lehetőség szabályozásánál egyenlőkként kezeljék őket, és mindegyikük szempontjait hasonló figyelemmel és méltányossággal értékeljék." (21/1990. AB. hat.) Hátrányos megkülönböztetésről van szó, ha a különbségtételnek nincs alkotmányos indoka és ezzel sérül az emberi méltósághoz való jog, hiszen az érintettek szempontjait, körülményeit nem azonos figyelemmel értékelték. A rendelet alkotmányos indok nélkül kirekeszt olyan mozgássérülteket az ellátásból, akik rászorultak, de a meghatározott hozzátartozói kör hiánya miatt nem részesülhetnek személygépkocsi szerzési támogatásban. 

Ajánlás

Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 25. §-ában biztosított jogommal élve a következő ajánlást teszem:

Az alkotmányos visszásság jövőbeni elkerülése érdekében a Népjóléti Miniszter - a népjóléti miniszter feladat- és hatásköréről szóló 49/1990. (IX. 15.) Korm. rendelet alapján - dolgozzon ki és tegyen javaslatot a 164/1995. Korm. rendeletnek a fentieknek megfelelően történő módosítására, nevezetesen arra, hogy az együttélő gyermek és testvér vállalhassa írásban mozgássérült hozzátartozója szállítását és így jogosultak legyenek a támogatásra.

Kérem a Népjóléti Minisztert, hogy állásfoglalásáról, illetve esetleges intézkedéséről az 1993. évi LIX. törvény 25. §. alapján hatvan napon belül értesíteni szíveskedjen. 

Budapest, 1997. május 6.

Gönczöl Katalin