OBH 4320/1996. 
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Előadó: dr. Borza Bea

A vizsgálat megindulása

A panaszos azzal a kérelemmel fordult az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyetteséhez, hogy a vele szemben folytatott rendőri intézkedés során elszenvedett megaláztatás okait, körülményeit vizsgálja meg és a szükséges intézkedéseket tegye meg.

A vizsgálatot az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (a továbbiakban: Obtv.) 17.§ (1) bekezdése alapján folytattam, mivel a személyi szabadsághoz fűződő alkotmányos joggal összefüggésben felmerült a sérelem gyanúja.

A tényállás pontosítása és a körülmények feltárása érdekében megkerestem a Budapesti Redőr-főkapitányság vezetőjét.

A megállapított tényállás

A panaszos által előadottak, valamint a Budapesti Rendőr-Főkapitányság Hivatala vezetőjének, illetve Budapest Rendőrfőkapitánya tájékoztatása alapján az alábbi tényállást állapítottam meg.

Panaszost - a beadványában feltüntetett adatok szerint - 1996. április 22-én délután a Budapest X. kerület Üllői út 108. sz. alatt levő Hotel Omnibusz épülete előtt egy rendőrségi akció során az akció csoport tagjai igazoltatták, személyi iratait elvették, arccal a falhoz állítva váratták majd fényképeket készítettek róla. Kérdésére azt a tájékoztatást kapta az akció parancsnokától, hogy rendőrségi akció részese volt, mely sikere érdekében az épületet "blokkolni" kellett. 

A panaszban kifogásolt eljárást panaszos kellemetlen esetként jellemezte, ugyanakkor beadványában csupán az ügy szükséges mértékű vizsgálatát kérte az országgyűlési biztostól.

A BRFK hivatalvezetője tájékoztatása szerint a budapesti rendőrfőkapitány bűnügyi helyettese a rendőrségről szóló 1994. évi XXXIV. törvény (a továbbiakban: Rtv.) 30.§-a alapján 1996. február 14-től 24-ig fokozott ellenőrzést rendelt el a főváros területén. Az indokolásban szerepelt, hogy több súlyos bűncselekmény kiinduló helye és célpontja volt számos budapesti panzió, szálloda, illetve egyéb vendéglátó-ipari objektum. A szóban forgó Omnibusz Hotel (Budapest, X. kerület) ellenőrzésére 1996. február 20-án az esti órákban került sor, melyet a BRFK Szervezett Bűnözés Elleni Osztály Bevetési Alosztálya, valamint a Közrendvédelmi Osztály állományának tagjai hajtottak végre. Erről az akcióról videofelvétel készült, de tekintettel arra, hogy a rögzített cselekmény alapján sem büntető, sem szabálysértési eljárás nem indult - a hatályos jogszabályban rendeltek szerint - az esemény időpontjától számított hat hónap elteltével azt törölték. 

A panaszban megnevezett napon az Omnibusz Hotelben - a Rendőr-Főkapitányság hivatalvezetője szerint - rendőri intézkedés nem történt.

Jogszabályi háttér

1994. évi XXXIV. törvény
a rendőrségről

Az arányosság követelménye
15. § (1) A rendőri intézkedés nem okozhat olyan hátrányt, amely nyilvánvalóan nem áll arányban az intézkedés törvényes céljával.
(2) Több lehetséges és alkalmas rendőri intézkedés, illetőleg kényszerítő eszköz közül azt kell választani, amely az eredményesség biztosítása mellett az intézkedéssel érintettre a legkisebb korlátozással, sérüléssel vagy károkozással jár.

A kényszerítő eszközök alkalmazásának követelményei
16. § (1) A rendőr kényszerítő eszközt csak a törvényben meghatározott feltételek fennállása esetén alkalmazhat. Nincs helye a kényszerítő eszköz további alkalmazásának, ha az ellenszegülés megtört és a rendőri intézkedés eredményessége enélkül is biztosítható.
(2) A Rendőrségnél alkalmazható kényszerítő eszköz (VI. Fejezet) rendszeresítésének szabályait a belügyminiszter állapítja meg. A rendszeresítés során érvényesíteni kell az egészségvédelem szempontjait.
(3) A rendőr nem alkalmazhat kínzást, kényszervallatást, kegyetlen, embertelen vagy megalázó bánásmódot, az erre vonatkozó utasítást köteles megtagadni. A rendőr az ilyen magatartás tanúsítójával szemben, annak megakadályozása érdekében, a szolgálati beosztására, a rendfokozatára, személyére tekintet nélkül köteles intézkedni.

Az intézkedések és a kényszerítő eszközök alkalmazásának közös elvei és szabályai
17. § (1) A Rendőrség a feladatának ellátása során a testi épséghez, a személyes szabadsághoz, a magánlakás, a magántitok és a levéltitok sérthetetlenségéhez, a személyes adatokhoz, valamint a tulajdonhoz fűződő jogokat a törvényben foglaltak szerint korlátozhatja.

Érintett alkotmányos jogok

1949. évi XX. törvény
a Magyar Köztársaság Alkotmányáról

55.§ (1) A Magyar Köztársaságban mindenkinek joga van a szabadságra és a személyi biztonságra, senkit sem lehet szabadságától másként, mint a törvényben meghatározott okokból és a törvényben meghatározott eljárás alapján megfosztani.

A vizsgálat megállapításai

Az ügy vizsgálata során a személyes szabadsághoz való - Alkotmányban deklarált - jog feltétlen érvényesülése értelmezésénél az Alkotmánybíróság álláspontját szükséges figyelembe venni. Eszerint a személyes szabadságtól való megfosztás abban az esetben törvénytelen - jogellenes vagy önkényes -, ha nem a törvényben meghatározott okból és nem a törvényben meghatározott eljárás alapján történt. Az alapjog ilyetén megsértéséért az Alkotmány rendelkezéséből következően kártérítési igény keletkezik, mely - a Ptk. alapján -bíróság előtt érvényesíthető a szerződésen kívüli kárfelelősség szabályai szerint. Ha a szabadságtól való törvénytelen megfosztás a közhatalom gyakorlása során történt, ugyancsak a Ptk. alapján - a 349.§ szerint - peresíthető.(66/1991.(XII.21.)AB hat.)

Mindezen túl azonban, az Alkotmány megengedő rendelkezése folytán a személyes szabadság jogát korlátozhatja büntető jogszabály. Ugyanakkor egyes korlátozó rendelkezések csak akkor fogadhatók el alkotmányszerűnek, ha az általuk elérni kívánt és alkotmányosan elismert célhoz képest a korlátozás szükségszerű és arányos. A sérelmek enyhítésére, pedig álljon rendelkezésre megfelelő garanciát jelentő norma. E nélkül ugyanis a korlátozó jogszabályok alkotmányszerűsége válhat kétségessé. (66/1991.(XII.21.)AB hat.)

Az Rtv. fent idézett rendelkezései - az egyes intézkedések végrehajtása során - elsősorban említi az arányosság követelményét. A bűnüldözés intézménye involválja az egyes alapvető állampolgári jogok sérelmét. Mindezt azonban szigorúan törvény-szabta keretek között. A panasz alapjául szolgált esemény ugyancsak alapot adhat a rendőrségi akció-csoport intézkedése jogszerűségének kétségbe vonására, akkor ha a szükséges és arányos mértéket valóban túllépte. 

Mivel az országgyűlési biztos nem rendelkezik olyan eszközökkel, amely lehetővé tenné nyomozati vagy bizonyítási eljárás lefolytatását, ugyanakkor panaszos beadványából a szükségesség-arányosság megsértése - a rendelkezésre álló adatok, dokumentumok alapján - nem következtethető, a rendőri intézkedést - tekintettel a bűnüldözés jellemzően kényszerítő eszközei szükségességére - nem lehetett úgy értékelni, hogy az sérti a törvényben megengedett mértéket. Mindebből következően az alkotmányos jogokkal összefüggésben visszásság megállapítására nincs lehetőségem.

A panaszos által közölt történeti tényállás időpontja - az akciót illetően - a megkeresett rendőri szerv által rendelkezésemre bocsátott adatok szerint nem egyezik. E körülmény külön vizsgálatára azonban - figyelemmel a fent kifejtettekre - nem kerülhetett sor.

Budapest, 1998. március  "  "

								Dr. Polt Péter