OBH 4203/1996.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: dr. Izafé Éva

Az eljárás megindítása

	A Népszabadság 1996. április 15-i számában riport jelent meg a Tolna Megyei Önkormányzat által fenntartott Alsótengelici Szociális Otthonban tapasztalható visszásságokról. 
	A riport nyomán az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 16. § (2) bekezdése alapján az országgyűlési biztosa hivatalból történő vizsgálat lefolytatását rendelte el az Alkotmányban biztosított szociális biztonsághoz való jog megsértésének gyanúja miatt.

Megállapított tényállás

	Az Alsótengelici Szociális Otthont 1993. július 31-ig vezette a korábbi igazgató, aki áthelyezéssel távozott az intézményből. A új igazgató kinevezéséig az igazgatói teendők ellátásával a Közgyűlés a gazdasági vezetőt bízta meg. Az intézményvezetői pályázat első menetben eredménytelen volt, ezért ismételt pályázati eljárást folytattak le, amelynek eredményeként a Közgyűlés 6/1994. (I. 28.) számú határozatával 1994. február 1-jei hatállyal nevezett ki igazgatót. Az igazgató munkatársaival való kapcsolata fokozatosan romlott meg.
	A kialakult helyzetről azonban az igazgatónő nem tájékoztatta a fenntartó szervet. 1996. márciusától levelek érkeztek a dolgozóktól a Közgyűléshez, több dolgozó és egy gondozott személyes meghallgatást kért a Közgyűlés elnökétől és alelnökétől. A helyzet tisztázása érdekében a Közgyűlés elnöke vizsgálatot rendelt el. A meghallgatások egyértelműen azt bizonyították, hogy a kialakult helyzetért az intézmény igazgatóját, főnővérét, főkönyvelőjét és az ápolószemélyzet nagy részét felelősség terheli. A Közgyűlés úgy döntött, hogy a vezetőknek két hónap türelmi időt adnak a helyzet rendezéséhez. Egyúttal a Hivatal és a gyönki módszertani otthon szakemberei utasítást kaptak, hogy az intézményben folyó tevékenységet folyamatosan ellenőrizzék.
	A Közgyűlés elnöke április 4-én intézeti munkaértekezleten tájékoztatta a dolgozókat a döntésről. 
	1996. április 15-én a Népszabadságban nagyobb  terjedelmű cikk jelent meg, majd április 19-én 10 perces rádióműsor hangzott el a Kossuth Rádióban a Tengelici Szociális Otthonban kialakult helyzetről.
	Az ezután következő időszakban végzett ellenőrzések tapasztalatai azt mutatták, hogy a szociális otthonban a helyzet semmit sem változott. Az intézmény működőképessége veszélybe került, a 110 gondozott ellátása komoly aggodalomra adott okot.
	A Közgyűlés elnöke április 30-án megbeszélést folytatott az igazgatónővel. Ennek során felajánlotta, hogy amennyiben lemond igazgatói megbízatásáról, más  intézményben végzettségének megfelelő főnővéri ellátást tölthet be. Az igazgatónő az ajánlatot nem fogadta el.

	Az Egészségügyi és Szociális Bizottság 1996. május 9-én tartott rendkívüli ülésén tárgyalta az Alsótengelici Szociális Otthonban kialakult helyzetet és kereste a megoldás lehetőségeit. Az ülésen a bizottság meghallgatta az igazgatónőt. A bizottság tagjai az összes körülmény mérlegelése és a személyes meghallgatás tapasztalatai alapján egyhangúlag úgy foglaltak állást, hogy javasolják a közgyűlésnek az igazgatónő magasabb vezetői megbízásának visszavonását.
	A Tolna Megyei Önkormányzat Közgyűlése a 46/1996. (V. 23.) sz. határozatában az igazgatónő közalkalmazotti jogviszonyát 7 havi felmentési idő figyelembevételével 1996. december 31. napjával megszüntette, egyben a munkavégzés alól a felmentési idő teljes időtartamára felmentette. A Közgyűlés egyúttal megbízott vezetőt nevezett ki az új intézményvezetői pályázat elbírálásáig. A Közgyűlés felkérte az Elnököt, hogy az Alsótengelici Szociális Otthon igazgatói állására pályázatot írjon ki. 

Az ügy jogszabályi háttere

Az 1993. évi III. törvény 88. §-a szerint:

(1) A megyei és a fővárosi önkormányzat (a továbbiakban: megyei önkormányzat) gondoskodik
a) azoknak a szakosított ellátásoknak a megszervezéséről, amelyek biztosítására e törvény alapján a települési önkormányzat nem köteles;

b) a szakosított szociális szolgáltatások területi összehangolásáról;
c) a módszertani feladatok ellátásáról, ennek keretében megbíz valamely ápolást, gondozást nyújtó vagy rehabilitációs intézményt e feladatok ellátásával.
(2) A fővárosban – ha a fővárosi önkormányzat és a kerületi önkormányzat másként nem állapodik meg – a fővárosi önkormányzat gondoskodik a hajléktalanok éjjeli menedékhelyének és átmeneti szállásának megszervezéséről és fenntartásáról.

Az 1993. évi III. törvény 56. és 57. §-ai szerint:

56. § (1) A szociálisan rászorultak részére személyes gondoskodást nyújtó ellátást (a továbbiakban: személyes gondoskodás) az állam, valamint az önkormányzatok biztosítják.
(2) A személyes gondoskodás magában foglalja a szociális alap- és szakosított ellátásokat.
57. § (1) A személyes gondoskodás keretébe tartozó szociális alapellátási formák biztosítják
a)* (hatályon kívül)
b) az étkeztetést;
c) a házi segítségnyújtást, valamint
d) a családsegítést.
(2) A személyes gondoskodás keretébe tartozó szakosított ellátást nyújtanak
a) a külön törvényben meghatározott közoktatási intézménynek nem minősülő bentlakásos gyermekintézmények;
b) az ápolást-gondozást nyújtó intézmények;
c) a rehabilitációs intézmények;
d) a nappali ellátást nyújtó intézmények;
e) az átmeneti elhelyezést nyújtó intézmények és
f) az egyéb speciális szociális intézmények.

A 2/1994. (I. 30.) NM rendelet 2. § (2) bekezdése szerint:

"A személyes gondoskodás biztosítása során fokozott figyelmet kell fordítani arra, hogy a gondozásban részesülő személyek emberi és állampolgárai jogai nem sérüljenek. Az intézmény vezetője gondoskodik az intézményen belül az emberi és állampolgári jogok érvényesítéséről.

Az 1992. évi XXXIII. törvény a közalkalmazottak jogállásáról:

83/A. § (1) Az önkormányzattal közalkalmazotti jogviszonyban állók esetében a kinevezés és felmentés, a fegyelmi eljárás megindítása, a fegyelmi büntetés kiszabása és az állásból való felfüggesztés a képviselőtestület kizárólagos hatáskörébe tartozik, az egyén munkáltatói jogokat a polgármester gyakorolja.

A 2/1994. (I. 30.) NM rendelet 4. § értelmében:

4. § (1) A módszertani feladatok ellátásával megbízott intézmény [Szt. 88. § (1) bek. c) pontja] vagy az intézmény keretében működő módszertani csoport [a továbbiakban együtt: módszertani csoport] segítséget nyújt a személyes gondoskodás körébe tartozó ellátások megszervezéséhez és működtetéséhez a megye illetékességi területén.
(2) A módszertani csoport feladata különösen:
a) megbízás alapján
aa) megvizsgálja a személyes gondoskodást nyújtó intézmény működését és javaslatot tesz a működés lehetőség szerinti javítására,
ab) részt vesz a személyes gondoskodást nyújtó intézmény ellenőrzésében,
ac) ajánlásokat készít a személyes gondoskodás feltételeinek fejlesztésére, a hatékonyabb gondozási módszerek alkalmazására;
b) figyelemmel kíséri a szociális ellátásokat érintő tudományos kutatómunka eredményeit, elősegíti azok elterjesztését és gyakorlati alkalmazását;
c) kezdeményezi a szociálpolitikai szakterületen dolgozók tapasztalatcseréjét és továbbképzését.

Az érintett alkotmányos jogok

Az 1949. évi XX. törvény a Magyar Köztársaság Alkotmányáról a következőkről rendelkezik:

17. §  A Magyar Köztársaság a rászorulókról kiterjedt szociális intézkedésekkel gondoskodik.

70/E. § (1) A Magyar Köztársaság állampolgárainak joguk van a szociális biztonsághoz, öregség, betegség, rokkantság, özvegység, árvaság és önhibájukon kívül bekövetkezett munkanélküliség esetén a megélhetésükhöz szükséges ellátásra jogosultak.

70/E. § (2) A Magyar Köztársaság az ellátáshoz való jogot a társadalombiztosítás útján és a szociális intézmények rendszerével valósítja meg. 

A vizsgálat megállapításai

	A viszgálat megállapította, hogy a fenntartó megyei önkormányzat a hozzá intézett jelzésekre gyorsan reagált, a kialakult helyzet megváltoztatása érdekében vizsgálatot rendelt el. A megállapítások alapján a Szociális Otthonban kialakult helyzet rendezése érdekében élt  a jogszabály által biztosított beavatkozási lehetőséggel, így az otthonban élő idős emberek  alkotmányos szociális biztonságával összefüggésben  az ápolási-gondozási intézeti munka  hiányosságainak kiküszöbölése érdekében a fenntartó intézkedéseket tett. 
	Helyesen járt el, amikor a módszertani otthon szakembereinek ellenőrzését kérte és akkor is, amikor végső megoldásként felmentési jogával élt. A Megyei Közgyűlés tehát a lehetséges alkotmányos jogsérelem elhárításáról gondoskodott és megakadályozta azt, hogy az otthonban gondozott 110 idős ember ellátás nélkül maradjon. 

B u d a p e s t , 1998. március 10.

Gönczöl Katalin