OBH 3451/1996.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Ügyintéző: dr. Kovács Zsolt

Az eljárás megindulása:

Panaszos kifogásolta, hogy az önkormányzat a bérlakásának elidegenítésekor a saját jogú kárpótlási jegyét nem fogadta el fizetőeszközként. A diszkrimináció veszélye miatt vizsgálatot rendeltem el.

Tényállás:

Panaszos, aki mint önkormányzati bérlakás bérlője a lakás vásárlási szándékát 1995. I. 24-én jelentette be, jelezve hogy a kárpótlási jegyét szeretné a vásárláskor felhasználni. A panaszos által küldött irat szerint az önkormányzat Közhírré Tétetik című lapjának 1995. szeptemberi számában a Jegyzői rovatban megjelent az önkormányzat 1995. évi XIII. sz. rendelete a lakások és helyiségek elidegenítésére vonatkozó egyes szabályokról. E rendelet 30. § (1) bek. szerint: Helyiség és üres lakás esetén a vételárat készpénzben kell teljesíteni, kárpótlási jegy nem használható fel. A rendelet záró rendelkezése szerint:  Ez a rendelet a kihirdetése napján lép hatályba. Dátum: 1995. augusztus 29. Polgármester sk.  Jegyző sk.

A bérlő azért kérte az önkormányzat eljárásának vizsgálatát, mert az elidegenítés során a kárpótlási jegyét mégsem fogadták el.

Megkeresésemre az önkormányzat közölte, hogy az önkormányzat 1995. évi XIII. sz. rendeletét a képviselő-testület csak az 1995. október 3-i ülésén fogadta el, és erről a Közhírré Tétetik októberi számában értesítették a lakosságot, de a rendelet szövegét nem tették közzé, mivel az már az előző havi számban megjelent. Az elfogadott rendelet 30. § (1) bekezdése így szól: "Helyiség és lakás esetén a vételárat készpénzben kell teljesíteni, kárpótlási jegy nem használható fel."

Az ellentmondást a jegyző azzal indokolta, hogy a lap szeptemberi számban leadott rendeleti szöveg csak a rendelet tervezetének munkapéldánya volt, ami csak tévedésből került a lapba a megjelölt formában. A rendelet elfogadása előtt a helyiség és üres lakás szövegből az üres szót törölték. Ezt erősítette meg a képviselő-testület a 358/1995. (10.03.) KT határozatával is, melyben arról döntött, hogy "A képviselő-testület az Önkormányzat tulajdonában lévő lakások és helyiségek ellenértékeként kárpótlási jegyet nem fogad el."

A lakó 1995. X. 27-én ismételt kérelmet nyújtott be, melyben megismételte korábbi kérését, arra hivatkozva, hogy az önkormányzat az ingatlan tulajdonjogát csak a kárpótlási törvény hatálybalépése után szerezte, ezért köteles a kárpótlási jegyét elfogadni, de az önkormányzat a méltányossági kérelmét a 401/1995.(XI.14). sz. határozatával elutasította.

Az önkormányzat elidegenítési rendelete a vételi jog szabályait is rendezi, bár nem merült fel olyan körülmény, hogy az önkormányzat lakásaira a törvény vételi jogot terhelt volna, ugyanis nem rendelkezett az önkormányzat ingatlankezelő vállalattal.

A vizsgálat megállapításai

1991. VII. 11-én lépett hatályba az állam által az állampolgárok tulajdonában igazságtalanul okozott károk részleges kárpótlásáról szóló 1991. évi XXV. tv. A kárpótlási törvény 7. § (2) bek. szerint: A kárpótlásra jogosult az e törvény alapján őt megillető kárpótlási jegyeket az állam tulajdonában álló, illetőleg az e törvény kihirdetése után az állam tulajdonából az önkormányzat tulajdonába ingyenesen kerülő lakás értékesítése során fizetőeszközként névértékben felhasználhatja."

A helyi önkormányzatokról szóló 1990. évi LXV. tv. 107. § (2) szerint A tanács és szervei, valamint intézményei kezelésében levő állami ingatlanok, erdők, vizek, – kivéve a védett természetvédelmi területeket és a műemlékileg védett épületeket, építményeket, területeket – pénz és értékpapírok, a törvény hatálybalépésének napján e törvény erejénél fogva a helyi önkormányzatok tulajdonába kerülnek.

A lakások és helyiségek bérletére, valamint az elidegenítésükre vonatkozó egyes szabályokról szóló 1993. évi LXXVIII. tv. 46. § szerint: Nem áll fenn vételi jog az 1990. szeptember 30. napját követően kizárólag önkormányzati eszközökből létesített vagy szerzett, illetőleg az 1990. évi LXV. törvény 107. § (2) bekezdése alapján az önkormányzat tulajdonába került önkormányzati lakásra. A 93. § (1) bek. szerint: E törvény felhatalmazása alapján az önkormányzat képviselő-testülete úgy köteles rendeletét megalkotni, hogy az a 92. § (1) bekezdésében meghatározott időpontban, illetőleg az önkormányzati lakás (helyiség) elidegenítésére vonatkozó rendelete 1994. március 31. napján lépjen hatályba.

A jogalkotásról szóló 1987. évi XI. tv. 14. § (3) előírja, hogy "Az önkormányzat rendeletét az önkormányzat hivatalos lapjában, illetőleg a helyben szokásos módon kell kihirdetni, amit az önkormányzat szervezeti és működési szabályzata állapít meg."

A jogszabályszerkesztést a 12/1987. (XII. 29.) IM rendelet szabályozza. Az 1. § (1) bek. szerint: A jogszabály megjelölése magában foglalja a jogalkotó megnevezését, nevének rövidítését (a törvény és a törvényerejű rendelet kivételével), a jogszabály kihirdetésének idejét, a jogszabály számát, megnevezését és címét. (2) Törvénynél és törvényerejű rendeletnél a kihirdetés idejeként a Magyar Közlönyben való megjelenés évét kell feltüntetni, más jogszabálynál – az évet követően, zárójelben – a megjelenés hónapját és napját is. (3) A törvény számát római számmal, a többi jogszabályét arab számmal kell jelölni. (4) Az önkormányzati rendeletnél a kihirdetés időpontja az önkormányzati közlönyben való megjelenésre, illetőleg a helyben szokásos módon való kihirdetésre utal.  A 8. § "A jogszabály hatálybalépésének idejét a hatálybalépés évének, hónapjának és napjának megjelölésével kell megállapítani úgy, hogy a hatálybalépés rendszerint a hónap 1-jével történjék. Kivételesen kimondható, hogy a jogszabály a kihirdetése napján lép hatályba. Ez a nap a jogszabályt tartalmazó Magyar Közlöny, illetve az önkormányzati közlöny megjelenésének vagy az önkormányzati rendelet helyben szokásos módon való kihirdetésének a napja."

A fenti jogszabályok, és a beszerzett adatok összevetéséből megállapítottam, hogy az önkormányzat a panaszos lakásának tulajdonjogát az 1990. évi LXV. tv. 107. § (2) alapján tehát a kárpótlási törvény hatályba lépése előtt szerezte meg, mert a tulajdonjog az ingatlan-nyilvántartási bejegyzésekor, a szerzés alapjául szolgáló jogszabály, vagy szerződés dátumára visszamenőleges hatállyal keletkezik, ezért az önkormányzat nem volt köteles a kárpótlási jegyet fizetőeszközként a bérlakás elidegenítése során névértéken elfogadni. 
Nem merült fel olyan körülmény amelyből arra lehetett következtetni, hogy az önkormányzat jogelődjének ingatlanait tanácsi vagyonkezelő szervezet kezelte volna, ezért feltehetően az 1990. évi LXV. tv. 107. § (2) alapján szerezte meg valamennyi ingatlan tulajdonjogát az önkormányzat. Ez esetben indokolatlan a vételi jogra vonatkozó szabályok rendeleti előírása, mert ez csak jogbizonytalanságot idéz elő az elővásárlási jogosultak között.

Az önkormányzat a lakás értékesítésének feltételeit a törvények keretei között, rendelettel állapítja meg. A kárpótlási jegy elfogadására az önkormányzat csak önmagát kötelezheti, ha azt rendeletében előírja. Az önkormányzat azonban mulasztásos törvénysértést követett el amikor csak a törvény által előírt határidőt követő másfél év múlva alkotta meg rendeletét, és ezzel bizonytalan jogi helyzetet teremtett.

Megállapítottam továbbá, hogy az önkormányzat rendeletalkotási, és kihirdetési gyakorlata nem felel meg a jogalkotásról szóló 1987. évi XI. törvény, és a jogszabályszerkesztésről szóló 12/1987. (XII. 29.) IM rendelet előírásainak. Mivel a rendeleteik megjelölése nem tartalmazza a kihirdetés dátumát, a rendelet tervezete munkapéldányának az önkormányzat lapjában történt megjelenése alkalmas volt a lakosság megtévesztésére, és jelentős érdeksérelem okozására.

Megállapítottam, hogy az önkormányzat szóbanforgó rendeletalkotó tevékenysége összességében sértette az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében foglalt jogállamiság, és az ahhoz szorosan kapcsolódó jogbiztonság elvét. Ugyanakkor felhívom a panaszos figyelmét, hogy az önkormányzat az elidegenítés során nem hatóságként, hanem a tulajdonosi jogok gyakorlásával hoz döntést, és a tulajdonosi jogkörben a lakás forgalmi értékéről hozott döntése ellen jogorvoslatért bírósághoz fordulhat.

Ajánlás:

Az 1993. évi LIX. törvény 25. § alapján a felhívom az önkormányzat polgármesterét, hogy vizsgálja felül az önkormányzat tulajdonában lévő lakások és helyiségek elidegenítéséről szóló 1995. évi XIII. sz. rendeletét, és annak módosítását a képviselő-testületnek javasolja. 

A testület döntéséről 60 napon belül Hivatalomat, és a Közigazgatási Hivatalt értesítse. 

Budapest, 1997. április  25.

Dr. Polt Péter