OBH 3446/1996.
az állampolgári jogok országgyűlési biztosának
jelentése
Előadó: Dr. Garamvári Miklós

A vizsgálat megindítása

A Panaszos azért fordult az állampolgári jogok országgyűlési biztosához, mert sérelmezte az APEH Pest Megyei Igazgatóságának eljárását.

Az ügyben a vizsgálatot 1997. július 24-én megindítottam.

A vizsgálat megindításával egyidejűleg megkerestem az Adó-és Pénzügyi Ellenőrzési Hivatal elnökét, tekintettel arra, hogy a beadványban leírtak alkotmányos jogokkal összefüggő visszásság fennállására engedtek következtetni.

A megállapított tényállás 

A Panaszos által rendelkezésemre bocsátott dokumentumokból megállapítottam, hogy  a Panaszos adófizetési kötelezettségét (adókülönbözet és adóbírság) megállapító első fokú határozatok (8352476854/95; 8352476843/95; 8352476809/95) ellen fellebbezéssel élt.

A másodfokú adóhatóság, 502/6/96; 504/4/96 és 505/4/96 számú határozataival a jogorvoslati eljárást az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló, 1957. évi IV. törvény (a továbbiakban: Áe.) 37. § (1) bekezdése alapján 1996. október 24-én felfüggesztette.

A felfüggesztő határozatok ellen a Panaszos 1996. november 4-én fellebbezéssel élt, de ezeket a fellebbezéseket érdemben, a vonatkozó jogszabályok megállapította határidőben nem bírálták el.

Megkeresésemre az APEH elnöke vizsgálatot rendelt el. A vizsgálat a következőket állapította meg: A Panaszos ügyvezetésével  működő gazdasági társaság az APEH Pest Megyei Igazgatósága által hozott első fokú határozatok ellen 1996. január 25-én nyújtotta be fellebbezését. A másodfokú adóhatóság a jogorvoslati eljárásokat 1996. október 24-én kelt határozatával felfüggesztette, amely határozatokat a Panaszos 1996. november 4-én fellebbezte meg. A fellebbezést a másodfokú adóhatóság több hónapos csúszással terjesztette fel, amelynek következtében a fellebbezést elbíráló határozat  - amelyben a jogorvoslati eljárásokat felfüggesztő határozatokat az APEH elnöke megsemmisítette - 1997. június 11-én született meg. Ezt követően a jogerős másodfokú határozatokat az adóhatóság 1997. augusztus 4-én meghozta.

Az eljárás elhúzását, így a másodfokú eljárás felfüggesztését az adóhatóság a Panaszos ellen - adóhatósági feljelentés alapján - csalás bűntettének alapos gyanúja miatt folyó büntetőeljárással indokolta, a büntetőjogi felelősséget - helytelenül - olyan előzetes kérdésként kezelve, amelynek alapján lehetőség van az Áe. 37. § (1) bekezdése alapján az eljárás felfüggesztésének. 

Az APEH jogellenes eljárása miatt bekövetkezett a közigazgatás hallgatása. A 72/1995.(XII.15) AB határozat elvi éllel szögezte le: " Az államigazgatási eljárást szabályozó törvények nem biztosítanak sem jogorvoslati lehetőséget, sem más hatékony jogi eszközt – még a kérelemre indult eljárásokban sem – az ügyfélnek arra, hogy a közigazgatási határozat meghozatalát – a jogszabályokban előírt elintézési határidő huzamos idejű elmulasztása okán – kikényszeríthesse.

Nincs alanyi joga a kérelmezőnek arra, hogy a közigazgatás hallgatása esetén ügyének eldöntése érdekében valamilyen jogorvoslattal élhessen. A döntés hiánya miatt nem nyújthat be fellebbezést, s nem kérhet bírósági felülvizsgálatot sem. Ezen jogorvoslati eszközök igénybevételét ugyanis a törvények – kiemelten az Áe. 62., 71. és 72. §-ai – csak a már meghozott határozat megtámadása céljából teszik lehetővé.

A közigazgatási szerv kártérítési felelősségének bírósági megállapításából eredő fenyegetettsége ugyan valamelyest a határozat túlzott késedelem nélküli kiadására ösztönöz, de nem általánosan. A kár megtérítésére irányuló követelés ugyanis legfeljebb a mulasztás következményeként keletkezett kár utólagos igénylésére nyújt lehetőséget, magának a jogellenes helyzetnek a megszüntetésére nem.

A közigazgatási eljárásban az ügyintézési határidők betartásának garanciális jelentősége van. Az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében meghatározott jogállam fogalmának egyik feltétlen ismérve a jogbiztonság. A jogbiztonságnak viszont elengedhetetlen követelménye, hogy a jogalkalmazói magatartás – adott esetben: az államigazgatás és az önkormányzat döntési feladat- és hatáskörébe tartozó ügy törvényi szabályozás szerinti elintézésének időtartama – előre kiszámítható legyen. 

Az ügyfél közigazgatási határozathozatalra vonatkozó joga nem tehető függővé attól, hogy a közigazgatási szerv milyen időpontban hajlandó dönteni a hatáskörébe utalt ügyben. A közigazgatásnak ugyanis alkotmányos kötelessége, hogy hatáskörét gyakorolja, azaz illetékességi területén a hatáskörébe utalt ügyben az erre megszabott idő alatt érdemi döntést hozzon. 

(...) Akár kérelemre, akár hivatalból indul tehát az eljárás, a közigazgatási határozat előírt időben történő kiadása jogos magán- és – közvetlenül vagy közvetve – közérdeket szolgál."

Az érintett alkotmányos jogok

Az országgyűlési biztos eljárása során a következő alkotmányos jogot vizsgálta az üggyel kapcsolatban:

1. A Magyar Köztársaság Alkotmányának 2. § (1) bekezdése szerint a Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.

2. A Magyar Köztársaság Alkotmányának 57. § (5) bekezdése szerint a Magyar Köztársaságban a törvényben meghatározottak szerint mindenki jogorvoslattal élhet az olyan bírói, államigazgatási vagy más hatósági döntés ellen, amely jogát vagy jogos érdekét sérti.

Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló, 1993. évi LIX. törvény (a továbbiakban: Obtv.) 16. § (1) bekezdése szerint az országgyűlési biztoshoz bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság illetve közszolgáltatást végző szerv eljárása, ennek során hozott határozata (intézkedése), illetőleg a hatóság intézkedésének elmulasztása következtében alkotmányos jogaival összefüggésben sérelem érte vagy ennek közvetlen veszélye áll fenn, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva.

Az adóhatóság eljárása során több ízben túllépte az Áe-ben előírt ügyintézési határidőket és törvénysértő módon függesztette fel a másodfokú eljárást a folyamatban lévő büntetőeljárásra hivatkozással.

Jelzésemre az APEH elnöke körlevélben hívta fel az igazgatóságok figyelmét az adóigazgatási eljárások és a büntetőeljárás viszonyára, felkérte az igazgatókat az adóigazgatási eljárások ezzel összefüggő felfüggesztési gyakorlatának áttekintésére, az esetlegesen előforduló hibák kiküszöbölésére és a törvényes gyakorlat kialakítására. 

Tekintettel arra, hogy a konkrét ügyben az APEH elnöke intézkedett a másodfokú adóigazgatási eljárás törvénysértő felfüggesztésében eljárt személyek felelősségrevonása iránt továbbá elrendelte, hogy a megyei igazgató vizsgálja meg a kiutalás előtti ellenőrzések kialakult rendjét (gyakorlatát), az ügyintézési határidők betartását, illetőleg intézkedett a törvénysértések elkövetőinek felelősségrevonása iránt, további ajánlással élni nem kívánok.

Budapest, 1997. szeptember   .

										Gönczöl Katalin