OBH 3138/1996.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző : dr. Ágoston Zsuzsa

Az eljárás megindulása

	A panaszos az állampolgári jogok országgyűlési biztosához fordult sérelmezve az ápolási díj iránti kérelmének elutasítását.
	A vizsgálat az Alkotmányban garantált jogbiztonság és jogorvoslathoz való joggal  kapcsolatos visszásság, valamint a szociális biztonsághoz való jog megsértésének gyanúja miatt indult.

A megállapított tényállás

	Panaszos  részére Budapest Főváros XII. kerületi Önkormányzata ápolási díjat folyósított, tekintettel arra, hogy beteg édesanyja ápolásra szorult. 1995. május 19-én  a panaszos bejelentette a  polgármesteri hivatal szociálpolitikai irodáján,  hogy édesanyját a továbbiakban testvére fogja ápolni. Kérte ugyanakkor, hogy az ápolási díjat részére a továbbiakban   a   férje  beteg szüleinek ápolása, gondozása okán folyósítsák. Csatolta férje édesanyjának - aki ápolásra szorul - a nyugdíjszelvényét és egy orvosi igazolást, mely az állandó felügyeletét tartja indokoltnak.
	 A panaszos lakhelye szerint illetékes XII. kerületi önkormányzat a kérelem benyújtását követően megkereste az ápolásra szoruló lakhelye szerint illetékes IX. kerületi önkormányzatot: környezettanulmány elkészítését kérte. A Ferencvárosi Önkormányzat Közigazgatási Irodájának Szociálpolitikai Csoportja 1995. június 12-én kelt  levelében arról értesítette a  XII. Kerületi Önkormányzatot, hogy az ügyben érintett ápolásra szoruló idős asszonyt több alkalommal keresték lakhelyén, de egyik alkalommal sem találták otthon, így a nevezett egészségi állapotáról nem tudtak pontos felvilágosítást adni. Ezt követően az önkormányzat felkérte  hogy a nevezett háziorvosa  adjon részletes szakvéleményt.
	A háziorvos a megkeresésre azt a tájékoztatást adta, hogy: "cukorbetegségben, előrehaladott érelmeszesedésben és ingadozó vérnyomásban szenved, kezelés alatt áll, de nem fekvőbeteg. Ezért menyének (...) az ápolási díj iránti kérelmét felülvizsgáltam és azt orvosi szempontból nem tartom indololtnak."
	A  szakvélemény kézhezvételét követően az ápolási díj iránti kérelmet elutasította a polgármester megbízásából eljáró szociálpolitikai iroda vezetője. A határozat indoklása szerint az ápolási díj megállapításához szükséges feltételek nem álltak fenn.
	Ezen határozat ellen a panaszos fellebbezéssel élt.	A Fővárosi XII. Kerületi Önkormányzat képviselőtestülete az 1995. december 13-án tartott ülésén a fellebbezést elutasította.
	A panaszos az országgyűlési biztoshoz fordult sérelmezve a XII. Kerületi Önkormányzat eljárását, azt, hogy kérelme elbírálása igen hosszú időt vett igénybe, így ezidő alatt  más támogatás igénybevételére nem volt lehetősége.

Az ügy jogszabályi háttere

1990. évi LXV. törvény a helyi önkormányzatokról

2. § (2) Önkormányzati döntést a helyi önkormányzat képviselő-testülete – annak felhatalmazására bizottsága, a részönkormányzat testülete, a helyi kisebbségi önkormányzat testülete, társulása, a polgármester –, illetőleg a helyi népszavazás hozhat. Törvény a polgármesternek, főpolgármesternek, megyei közgyűlés elnökének kivételesen önkormányzati feladat- és hatáskört állapíthat meg.
9.§ (3) A képviselő-testület egyes hatásköreit a polgármesterre, a bizottságaira, a részönkormányzat testületére, a helyi kisebbségi önkormányzat testületére, törvényben meghatározottak szerint társulására ruházhatja. E hatáskör gyakorlásához utasítást adhat, e hatáskört visszavonhatja. Az átruházott hatáskör tovább nem ruházható.

1993. évi III. törvény a szociális igazgatásról és szociális ellátásokról

40. § Az ápolási díj a tartósan gondozásra szoruló személy otthoni ápolását ellátó nagykorú hozzátartozó részére biztosított anyagi hozzájárulás.
41. § (2) Az önkormányzat rendeletében meghatározott feltételek esetén ápolási díj állapítható meg annak a hozzátartozónak, aki 18. életévét betöltött tartósan beteg személy gondozását végzi.
(3) Az ápolási díjról a települési önkormányzat képviselő-testülete dönt.
43. § Az ápolási díj megállapítása iránti kérelemhez csatolni kell a háziorvos arra vonatkozó szakvéleményét, hogy az ápolt önmaga ellátására képtelen, állandó és tartós felügyeletre, gondozásra szorul. Az ápolási díjat kérelmező és az önkormányzat a szakvélemény felülvizsgálatát kérheti az ápolásra szoruló lakóhelye szerint illetékes egészségügyi szakrendelés – az ápolást indokló diagnózis szerint illetékes – szakorvosától.

18/1993. sz. Budapest Főváros XII. Önkormányzat rendelete a pénzbeli és természetben nyújtott szociális ellátásokról

16. § (1) Az ápolási díj iránti kérelmet az Önkormányzat Polgármesteri Hivatala Szociálpolitikai Irodájához kell benyújtani. A kérelemhez csatolni kell a háziorvos arra vonatkozó szakvéleményt, hogy az ápolt önmaga ellátására képtelen, állandó és tartós felügyeletre, gondozásra szorul.
(2) Az ápolási díjról az Önkormányzat polgármestere dönt.

Az érintett alkotmányos jogok

2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.
57. § (5) A Magyar Köztársaságban a törvényben meghatározottak szerint mindenki jogorvoslattal élhet az olyan bírósági, közigazgatási és más hatósági döntés ellen, amely a jogát vagy jogos érdekét sérti.
70/E. § (1) A Magyar Köztársaság állampolgárainak joguk van a szociális biztonsághoz; öregség, betegség, rokkantság, özvegység, árvaság és önhibájukon kívül bekövetkezett munkanélküliség esetén a megélhetésükhöz szükséges ellátásra jogosultak.

A vizsgálat megállapításai

	A panaszos az ápolási díj iránti kérelmét 1995. május 19-én nyújtotta be a XII. Kerületi Önkormányzathoz. Az Önkormányzat megkereséssel fordult a Ferencvárosi Önkormányzathoz, mely 1995. június 12-én értesítette, hogy a helyszíni vizsgálatuk nem járt eredménnyel, több alkalommal jártak a lakásban, de nem találták otthon a beteget. Ezt követően kért az ügyintéző a háziorvostól szakvéleményt. Az orvosi vélemény 1995. augusztus 25 -én érkezett meg a polgármesteri hivatalba és  ennek alapján 1995 szeptember 14. - én kelt határozat a kérelmet elutasította.
	Az ügyintézési határidő hossza csak részben terheli az ügyben eljáró hatóságot. A. Fővárosi XII. kerületi önkormányzat ügyintézője a kérelem benyújtását követően megkereste a társhatóságot és várta a környezettanulmányt. Azt követően, hogy több sikertelen látogatásról számolt be a IX. kerületi hatóság,  - és az derült ki ebből, hogy az ellátásra szoruló több esetben nem tartózkodott  otthon - döntött úgy az eljáró ügyintéző, hogy újabb szakvéleményt szerez be. Ennek  a szakvéleménynek a kézhezvételét követően a határozat meghozataláig eltelt 20 nap. Ez, és a másodfokú eljárás ideje volt  indokolatlanul hosszú.
	Panaszos lényegében az I. és II. fokú eljárás elhúzódását kifogásolja, de ennek az eljárásnak az elhúzódásáért részben ő is felelős, hiszen az állítása szerint a IX. kerületben általa ápolt beteg nem tartózkodott otthon és ez a környezettanulmány elkészítését meghiusította, ezért vált szükségessé a tényállás körültekintő tisztázása.
 	 Panaszos a képviselőtestülethez benyújtott fellebbezésében az orvosi vélemény tartalmát nem vitatta. Véleménye szerint az ápolási díj folyósításának  nem feltétele az, hogy az ápolt fekvőbeteg legyen, beadványa szerint a betegnek " a legnagyobb segítség az, ha a négy fal közül kiszabadulhat".
	Az 1993. évi III. törvény rendelkezéseinek értelmében az ápolási díj megállapítására akkor van lehetőség ha a háziorvos szakvéleménye szerint a beteg önmaga ellátására képtelen, állandó és tartós felügyeletre, gondozásra szorul. Megállapítottam, hogy a  kifogásolt döntések tartalma megfelel a jogszabályban előírtaknak, nem keletkezett olyan alkotmányos visszásság, melynek nyomán a panaszosnak joga sérült volna, ezért ajánlással nem élek.
	Az ügyben folyt eljárással kapcsolatban azonban az alábbi észrevételeket teszem:
	A rendelkezésemre álló iratokból megállapítottam, hogy az ápolási díjak ügyében hozott határozatok aláírásának kiadmányozási jogát a polgármester átadta a szociális iroda vezetőjének, ezért a határozatot ő írta alá. Az aláírás előtti megfogalmazás félreérthető, a polgármester hatáskörének átruházására utal. Abban az esetben, ha a döntésre a polgármester jogosult akkor a határozatot a szociálpolitikai iroda vezetője  csak közli. (1990. évi LXV. törvény 9.§ (3) bekezdés: "Az átruházott hatáskör tovább nem ruházható."). Az átruházott kiadmányozási jog azt jelenti, hogy a polgármester határozata aláírásának jogát adja csak át.
	Megállapítottam, hogy a képviselőtestület 1995 december 13 -án született döntéséről indokolatlanul késve: 1996 március 4 -én értesítette írásban a panaszost. Annak ellenére, hogy panaszost korábban levélben tájékoztatták arról, hogy mikor bírálja el a fellebbezését a képviselőtestület és a döntés  tartalmáról kaphatott szóban tájékoztatást, az ügyintézési határidő ilyen mértékű elhúzódása túlzott. 
	Fentiekre való tekintettel, felkérem Budapest Főváros XII. kerületi Önkormányzat Polgármesterét arra, hogy a hatáskörében hozott döntéseiről az ügyfelek a jogszabálynak megfelelő módon értesüljenek, valamint   az önkormányzat jegyzőjét arra, hogy gondoskodjon a képviselőtestület döntéseinek ésszerű időn belüli írásbeli közléséről.

Budapest, 1998. december 21. 

Gönczöl Katalin