OBH 2637/1996.
az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének
jelentése
Előadó: dr. Borza Bea 

A vizsgálat megindítása

Az Országgyűlési Biztos Hivatalához érkezett beadványban a panaszos azzal fordult az állampolgári jogok országgyűlési biztosához, hogy folytasson vizsgálatot a férje ellen lopás vétsége elkövetésének alapos gyanúja miatt 1995 májusában indított büntetőeljárás miatt. Az eljárást a Székesfehérvári Városi Ügyészség B.1042/1995. számú határozatában megszüntette. Sérelmesnek tartja, hogy férjét megalázták, becsületében megsértették, a rendőrségi kihallgatáskor az önéletrajzát, testi hibáit, telefonszámát is leírták. Kérte férje nevében az ügy kivizsgálását.

A vizsgálatot az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény (Obtv.) 16. §-ának (1) bekezdése és 17. §-ának (1) bekezdése alapján 1996 júniusában megindítottam.

A vizsgálat során megkerestem a Székesfehérvári Rendőrkapitányságot az üggyel kapcsolatos kérdések tisztázása iránt.

A megállapított tényállás

A panaszos által rendelkezésemre bocsátott dokumentumok valamint a Székesfehérvári Rendőrkapitányság tájékoztatása és csatolt iratai alapján a következő tényállást állapítottam meg.

1995. május 16-án a Székesfehérvári Rendőrkapitányság lopás vétségének alapos gyanúja miatt büntetőeljárást indított a panaszos férje ellen. Az eljárás során 1995. május 18-án a gyanúsítottat a rendőrség kihallgatta, majd lakásán házkutatást tartott. A gyanúsítottként történő kihallgatás, valamint a házkutatás elrendelése ellen a gyanúsított panasszal élt, arra hivatkozva, hogy a bűncselekményt nem ő követte el. A panaszt a Székesfehérvári Városi Ügyészség B.1042/1995/1. számú határozatával elutasította, megállapítva, hogy fennállt az alapos gyanú arra vonatkozóan, hogy a bűncselekményt a gyanúsított követte el.

Ezt követően a gyanúsított a kihallgatása során rögzített bizonyos adatok (önéletrajz, telefonszám, testi jellemzők) törlése érdekében, valamint a házkutatás módja, az annak során tanúsított gúnyos, megalázó rendőri magatartás miatt ismét panaszt nyújtott be, ezúttal a Székesfehérvári Rendőrkapitánysághoz. A Székesfehérvári Rendőrkapitányság 18/1995.P számú határozatában elutasította a gyanúsított panaszát azzal, hogy a kihallgatás során az eljáró nyomozó csak az erre rendszeresített nyomtatványon szereplő kérdéseket tette fel, a házkutatás során pedig - a hatósági tanúk állítása szerint - az intézkedő rendőrök határozottan látták el feladatukat és kulturáltan viselkedtek. A határozat ellen a gyanúsított fellebbezést nyújtott be a Fejér Megyei Rendőr-főkapitánysághoz, amely 1043/1995.P számú határozatában az első fokú határozatot helybenhagyta.

A nyomozást a Székesfehérvári Városi Ügyészség B.1042/1995/2. számú határozatával 1995. augusztus 29-én bizonyítottság hiányában megszüntette.

Jogszabályi háttér

1973. évi I. törvény
A büntetőeljárásról

12. § (1) Büntetőeljárást csak az e törvényben meghatározott feltételek alapján, bűncselekmény alapos gyanúja esetén és csak az ellen lehet indítani, akit bűncselekmény alapos gyanúja terhel.

103. § (1) Ház, lakás, egyéb helyiség vagy azokhoz tartozó bekerített hely, továbbá jármű átkutatásának a hatóság határozata alapján akkor van helye, ha alaposan feltehető, hogy az a bűncselekmény elkövetőjének kézrekerítésére, a bűncselekmény nyomainak felderítésére vagy tárgyi bizonyítási eszköz megtalálására vezet.

135. § (1) Két hatósági tanút kell alkalmazni a szemlénél, a helyszínelésnél, a bizonyítási kísérletnél, a felismerésre bemutatásnál, a lefoglalásnál, a házkutatásnál, a motozásnál és az írni-olvasni nem tudó személy kihallgatásáról felvett jegyzőkönyv ismertetésénél.

139. § (1) A nyomozást határozattal meg kell szüntetni, ha
b) a nyomozás adatai alapján nem állapítható meg bűncselekmény elkövetése, az elkövető kiléte, illetőleg az, hogy a bűncselekményt a gyanúsított követte el, és az eljárás folytatásától sem várható eredmény;

148. § (1) Akinek a hatóság határozata, intézkedése vagy intézkedésének elmulasztása a jogait vagy érdekeit sérti, emiatt panasszal élhet.
(5) Ha a hatóság a panasznak nem ad helyt, az iratokat huszonnégy órán belül a panasz elbírálására jogosult ügyésznek, illetőleg a felettes ügyésznek köteles nyilatkozatával együtt megküldeni. Az ügyész, illetőleg a felettes ügyész a panaszt nyolc napon belül elbírálja.

1994. évi XXXIV. törvény
a Rendőrségről

17. § (1) A Rendőrség a feladatának ellátása során a testi épséghez, a személyes szabadsághoz, a magánlakás, a magántitok és a levéltitok sérthetetlenségéhez, a személyes adatokhoz, valamint a tulajdonhoz fűződő jogokat a törvényben foglaltak szerint korlátozhatja.

84. § A Rendőrség a törvényben meghatározott bűnüldözési feladatainak ellátása érdekében kezelheti, illetve az adatkezelésre feljogosított más szervek nyilvántartásából átveheti
d) a szándékos bűncselekmény alapos gyanúja miatt kihallgatott, illetőleg elítélt személy cselekményének kriminalisztikai szempontból fontos jellemzőit a büntethetőség elévüléséig, vagy elítélés esetén a büntetett előélethez fűződő hátrányok alóli mentesítésig;
n) az egyes bűncselekmények nyomozása során a felderítés és a bizonyítás kapcsán keletkező iratokban szereplő személyekről, azok kapcsolatairól, eljárási helyzetéről, a hozzá fűződő nyomozási adatokról az ügyben hozott jogerős ítéletig, vagy a nyomozás megszüntetése esetén a bűncselekmény büntethetőségének elévüléséig;

92. § (1) Az e törvényben szabályozott rendőri intézkedések, illetve a kényszerítő eszközök alkalmazása miatti jogorvoslatra a büntetőeljárás, az államigazgatási eljárás és a szabálysértési eljárás szabályai az irányadók.
(2) A Rendőrség által lefolytatott államigazgatási vagy szabálysértési eljáráshoz kapcsolódó rendőri intézkedés elleni panaszt az ügy érdemében hozott, vagy az eljárást megszüntető határozat elleni jogorvoslati kérelemben kell előterjeszteni.
(3) Ha a (2) bekezdésben említett határozat ellen jogorvoslati kérelem előterjesztésére nem kerül sor, az eljáráshoz kapcsolódó rendőri intézkedéssel szemben a 93. § rendelkezésének figyelembevételével panasznak van helye.

93. § (1) Ha a rendőri intézkedést követően a 92. § (2) bekezdésében említett eljárás nem indul, a panaszt a sérelem bekövetkezésének napjától számított 8 napon belül az intézkedést foganatosító rendőri szerv vezetőjéhez kell benyújtani. Ha a panaszolt intézkedéssel kapcsolatban a 92. § (1) bekezdés szerinti eljárás indul, a panaszt soron kívül kell elbírálni.
(2) A rendőri szerv vezetője a panasz tárgyában a beérkezéstől számított 8 napon belül indokolt határozattal dönt.
(3) A határozat ellen a panaszos a közléstől számított 8 napon belül a felettes szerv vezetőjénél fellebbezéssel élhet. A felettes szerv a fellebbezés beérkezésétől számított 8 napon belül indokolt határozatában az elsőfokú határozatot helybenhagyja, megváltoztatja vagy megsemmisíti.

A vizsgálat megállapításai

A panaszban leírtak és a csatolt dokumentumok alapján panaszos férje törvényes jogainak megsértését nem tapasztaltam. A büntetőeljárásról szóló 1973. évi I. törvény (a továbbiakban: Be.) részletesen szabályozza a hatóság feladatát a büntetőeljárás körében. Előírja azt is, hogy a jegyzőkönyvnek milyen adatokat kell tartalmaznia, rendelkezik az alapos gyanú közléséről és a gyanúsított kihallgatásáról. Rendelkezik továbbá, a védő jelenlétéről és a nyomozás befejezéséről. 

Ugyanakkor a panaszban kifogásolt, a hatóság részéről történt becsületsértés, nem az eljáró szerv hatáskörébe tartozó kérdés. Így az csak bírósági eljárásban orvosolható. Ugyancsak a bíróság feladata annak megállapítása, hogy a feljelentő által a feljelentéssel elkövetett hamis vád valóban megvalósult-e.

Mindebből következően a vizsgálat során, a rendelkezésemre álló iratok alapján megállapítottam, hogy a rendőrség eljárása, valamint a rendőrség és az ügyészség határozatai a jogszabályoknak megfeleltek, ebből következően alkotmányos jogot nem sértettek. Ennek megfelelően az alkotmányos jogokkal összefüggésben felmerülő visszásságot nem tapasztaltam.

Budapest, 1998. január 9.

Dr. Polt Péter