OBH  2155/1996.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Ügyintéző: Révai-Radics Gábor

Az eljárás megindulása

panaszos beadványában azt sérelmezte, hogy a kazincbarcikai önkormányzat alkotmányos visszásságot követett el, amikor az őt megharapó kutya tulajdonosával szemben szabálysértés miatt indult eljárást elévülésre hivatkozva megszüntette, majd a panaszosnak a megszüntető határozat ellen benyújtott kifogását ugyanazon indokkal elutasította.

A megállapított tényállás

1995. május 5-én éjjel haragosának kutyája a körülkerített udvarból kiszökve a panaszos egyik kézujjának körmébe harapott. Ezt követően először szabálysértési eljárást kezdeményezett a kutya tulajdonosa ellen a Kazincbarcikai Polgármesteri Hivatalnál, majd mivel egy orvosi diagnózis szerint körömsérülése 8 napon túl gyógyulónak minősült, a Btk. 170.§ (1) bek.-be ütköző, súlyos testi sértés bűntettének a gyanúja miatt büntetőeljárás indultl
A feljelentés kiegészítése során kirendelt orvosszakértő véleménye szerint azonban panaszos sérülése 8 napon belül gyógyult, ennek ellenkezőjét a panaszos az őt kezelő háziorvosával sem tudta igazoltatni, ezért a Kazincbarcikai Városi Rendőrkapitányság a cselekményt szabálysértéssé minősítve, a büntetőeljárást megszüntette és a Kazincbarcikai Polgármesteri Hivatalnak az anyagot további eljárás lefolytatása végett megküldte.
Az önkormányzat, azzal az indokolással, hogy a cselekmény elkövetésétől hat hónap már eltelt, 1996. február 1-én az eljárást megszüntette, az ezt kifogásoló panaszosi beadványt pedig ugyanezen indoklással 1996. február 14-én elutasította. Panaszos egyébként azért élt kifogással a megszüntetés ellen, mert állítása szerint sérülése miatt két hónapig nem tudott munkát vállalni, s ezért kérte az önkormányzattól a kutya gazdájának kártérítésre való kötelezését.
Ezzel kapcsolatban a kifogás elutasítása során az önkormányzat igen helyesen tett eleget az államigazgatási eljárás alapelvei között rögzített kioktatási kötelezettségének, mikor felhívta panaszos figyelmét arra, hogy kárigényét bíróságon, polgári peres eljárásban érvényesítheti. Az viszont, hogy ismételten az elévülésre való hivatkozással utasították el panaszost, mutatja, hogy nem egyszeri tévedésről van szó.
Jelen ügy panaszosa kifogása elutasítása után nem élt a további jogorvoslati lehetőséggel, hanem sérelmére az OBH-tól várt megoldást, mivel nem tudta, hogy hivatalom az őt ért sérelemmel csak akkor foglalkozhat, ha már minden egyéb rendelkezésére álló közigazgatási jogorvoslati lehetőséget kimerített.
Tekintettel arra, hogy ügye kapcsán nemcsak az alkotmány 55.§ (1) bekezdésében rögzített személyes biztonsághoz fűződő joga szenvedett sérelmet, hanem fennállt annak veszélye is, hogy az ügyében eljárt hatóság más ügyek kapcsán is hasonló normaszegést követ el, ezért a vizsgálatot az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény alapján lefolytattam.

Az ügy jogszabályi háttere

A Sztv. 10.§ (3) bekezdése kimondja: "Ha az elkövetéstől számított hat hónapon belül a cselekmény miatt büntetőeljárás indult, később azonban a nyomozó hatóság, vagy a bíróság a szabálysértési eljárás lefolytatása végett az ügyet a szabálysértési hatósághoz teszi át, az elévülés újrakezdődik azon a napon, amelyen az áttételt elrendelő határozat a szabálysértési hatósághoz érkezett."

A vizsgálat megállapításai

A vizsgálat során a következő lényeges megállapításokat tettem:
A polgármesteri hivatal által 1996. február 1-én hozott 222/1996. számú szabálysértési határozattal kapcsolatban megállapítható, hogy az eljárás megszüntetése az 1968. évi I. tv. 10.§ (1) bekezdésében foglalt elévülésre való hivatkozással jogszabályellenes, mivel a Kazincbarcikai Városi Bíróság 1995. november 9-én kelt végzése, majd a Kazincbarcikai Városi Rendőrkapitányság 1996. január 2-án kelt határozata félbeszakítja az elévülést.

Az érintett alkotmányos jogok

A Magyar Köztársaság Alkotmánya 2.§ (1) bekezdése kimondja, hogy "A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam." A jogállamiság egyik tartalmi eleme a jogbiztonság. A jogbiztonság megköveteli a normák egyértelműségét és az egyes jogintézmények kiszámíthatóságát. Ezért alapvetőek a jogbiztonság szempontjából az eljárási garanciák. A jogintézmények csak akkor működhetnek alkotmányosan, ha az intézmények az eljárási normákat betartják.
Megállapítottam, hogy alkotmányos visszásság keletkezett, amikor az eljárási szabályok figyelmen kívül hagyásával a szabálysértési eljárást az önkormányzat megszüntette.

Ajánlás

Az 1993. évi LIX. törvény 21.§ (1) bekezdése alapján a következő ajánlást teszem:
Felhívom a jegyző figyelmét, hogy az általa vezetett hivatal eljárásai során minden esetben tegyen eleget az 1968. évi I. törvény normáinak, különös tekintettel az elévülés félbeszakadását szabályozókra.
Tekintettel viszont arra, hogy panaszos nem élt fellebbezési jogával és kifogása elutasítása után a rendelkezésére álló 15 napon belül nem fordult a BAZ Megyei Közigazgatási Hivatalhoz, ezért egyéb ajánlással nem élek.

Budapest, 1996. decembere 9.

Dr. Polt Péter