OBH 2089/1996.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Előadó: Dr. Kántor Ferenc

Az eljárás megindítása

K. S. budapesti lakos panasszal fordult az Országgyűlési Biztos Hivatalához. Beadványában sérelmezte, hogy szabadságának 294. napig tartó törvénysértő elvonása miatt, melyet munkaszolgálatban töltött, nem kapott kárpótlás. Kérését azzal utasították el, hogy a munkaszolgálatban töltött időt "nem harcoló alakulat kötelékében töltötte el". Mivel a rendelkezésemre álló információk alapján alkotmányos visszásságra lehetett következtetni, vizsgálatot rendeltem el és megkerestem az Országos Kárrendezési és Kárpótlási Hivatal (OKKH) elnökét.

Megállapított tényállás

Az OKKH elnöke arról tájékoztatott, hogy panaszos ügyében az OKKH az elutasító határozatot az 1992. évi XXXII. törvény 3. § (1) bek. c) pontja alapján hozta, mely rendelkezést az Alkotmánybíróság 1/1995. (II. 8.) AB sz. határozatával e határozatban foglaltaknak megfelelően a törvény hatályba lépésének napjával visszaható hatállyal hatályon kívül helyezte.  Az utólagos megsemmisítés következtében szükséges jogi szabályozást az Országgyűlés a mai napig nem végezte el.

Jogszabályi háttér

1949. évi XX. törvény

2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.

1992. évi XXXII. törvény

3. § (1) A 6–8. §-ban meghatározott kárpótlás jár a személyes szabadságot súlyosan, 30 napot meghaladóan korlátozó következő sérelmekért:

a) ...
b) ...
c) munkaszolgálat;
d)...

1/1995. (II. 8)  AB  sz. határozat

3. Az Alkotmánybíróság megállapítja, hogy az életüktől és szabadságuktól politikai okból jogtalanul megfosztottak kárpótlásáról szóló, módosított 1992. évi XXXII. törvény 3. § (1) bekezdés c) pontjának "közvetlenül a harcoló alakulat kötelékében teljesített" szövegrésze,    3. § (1) bekezdés d) és e) pontja, továbbá 9. § e) és f) pontja alkotmányellenes, ezért e rendelkezéseket megsemmisíti.

A törvény 3. § (1) bekezdés c) pontja a következő szöveggel marad hatályban:
[3. § (1) A 6–8. §-ban meghatározott kárpótlás jár a személyes szabadságot súlyosan, 30 napot meghaladóan korlátozó következő sérelmekért:]
"c) munkaszolgálat;"

4. A törvény 3. § (1) bekezdés c) pontjának megsemmisített szövegrésze visszamenőlegesen, 1992. július 2. – a törvény hatálybalépésének – napjával, a további megsemmisített rendelkezések pedig azon a napon vesztik hatályukat, amikor hatályba lép az e rendelkezéseket is újraalkotó külön, vagy a határozat 5. pontja szerinti törvény.

5. Az Alkotmánybíróság megállapítja, hogy az Országgyűlés elmulasztotta a diszkrimináció elkerülése érdekében vállalt, a törvény 20. § (3) bekezdésében meghatározott jogalkotói feladatát. Ezért felhívja az Országgyűlést, hogy e határozat 2. pontjában foglalt alkotmányos követelmények figyelembevételével a törvény 20. § (2) bekezdése szerinti további kárpótlási törvényt 1995. szeptember 30-ig alkossa meg. Egyben – legkésőbb eddig az időpontig – teremtse meg azokat az eljárási feltételeket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy a törvény 3. § (1) bekezdés c) pontja alkotmányellenes szövegrészének visszamenőleges hatályú megsemmisítése folytán keletkezett igények jogosultjai követeléseiket érvényesíthessék.
Az Alkotmánybíróság a törvény nemzetközi szerződésbe ütközése megállapítására és a törvény kiegészítésére irányuló indítványokat visszautasítja.

A vizsgálat megállapításai

Az OKKH panaszos részére újabb határozatot csak akkor tud hozni, ha az Országgyűlés az Alkotmánybíróság 1/1995. (II. 8.) AB sz. határozat vonatkozó rendelkezéseinek megfelelő jogi szabályozást elvégzi. Ez a mai napig nem történt meg. E mulasztással az Országgyűlés alkotmányos visszásságot idézett elő, mely sérti a jogbiztonság elvét, mert gátolja panaszos kárpótlásra vonatkozó igénye érvényesítésének lehetőségét.

A tárgyalt üggyel több azonos ügyben az alkotmányos visszásság kiküszöbölésre az Országgyűlés Alkotmány- és Igazságügyi Bizottsága elnökének már ajánlást tettem. Ezért újabb ajánlást jelenleg nem teszek.

Jelentésem egy példányának megküldésével panaszost és az Országgyűlés Alkotmány- és Igazságügyi Bizottsága, valamint az OKKH  elnökét tájékoztattam.

Budapest, 1997. január 7.

Dr. Polt Péter