OBH 2021/1996.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: Dr. Gáspárné dr. Pere Katalin

Az eljárás megindulása
	G. N. budapesti, lakos azzal a kéréssel fordult hivatalunkhoz, hogy a Nyugdíjfolyósító Igazgatóság ügyintézése során felmerült rendellenességeket vizsgáljuk felül. Továbbá kérte segítségünket, hogy a Nyugdíjfolyósító Igazgatóság három éve tartó zaklatása megszűnjön.

Érintett alkotmányos jogok:
•	Jogbiztonsághoz való jog Alkotmány 2. § (1) bekezdés
•	Szociális biztonsághoz való jog Alkotmány 70/E.§.

Alkalmazott jogszabályok:
•	A társadalombiztosításról szóló 197. évi II. tv. (továbbiakban: T.) végrehajtására kiadott 89/1990. (V. 1.) MT rendelet (továbbiakban: R/ 273.§)  "Ha a nyugellátásra vagy baleseti nyugellátásra a jogosultság kétséget kizáróan fennáll, az ellátás összege azonban adatok hiányában vagy egyéb ok miatt az igénybejelentéstől számított 30 napon belül nem határozható meg, akkor a rendelkezésre álló adatok alapján előleget kell megállapítani és folyósítani. A nyugellátásnak, baleseti nyugellátásnak határozattal történő megállapításakor az ellátás összegébe az előleget be kell számítani."

•	T. 106. § (1) "Az aki társadalombiztosítási ellátást jogalap nélkül vett fel, köteles azt visszafizetni, ha erre
a./ a felvételtől számított harminc,
b./ nyugellátás, baleseti nyugellátás esetén a felvételtől számított kilencven napon belül írásban kötelezték.
(2) Az (1) bekezdésben meghatározott idő elteltével a jogalap nélkül felvett társadalombiztosítási ellátást attól lehet visszakövetelni, akinek az ellátás felvétele felróható."
•	T. 113. § (1) "A társadalombiztosítási szerv az e törvényen alapuló követelést öt év alatt érvényesítheti."
•	R. 328. § (1) "A jogálap nélkül felvett ellátás visszafizetése, illetőleg megtérítése iránt határozattal kell intézkedni."
(3) " A jogalap nélkül felvett nyugellátás, baleseti nyugellátás visszafizetésére, illetőleg megtérítésére kötelező határozatot, a folyósító szerv hozza. Ha a túlfizetés az ellátás helytelen megállapítása miatt történt - a megállapító határozat módosításával egyidejűleg - a megállapító szerv hoz határozatot."
•	T.114 § "A társadalombiztosítási ellátás visszafizetése, .... címén megállapított összeget méltányos esetben mérsékelni lehet, vagy el lehet engedni."
•	R. 336. § (1) " -A nyugdíjbiztosítási igazgatóság illetőleg kirendeltség vezetője méltányos esetben mérsékelheti, illetőleg elengedheti...
b.) Az ellátás jogalap nélküli felvétele miatt visszafzetési kötelezettséget előírt tartozás összegét".

Megállapított tényállás:
	A panaszos G : N. budapesti lakos 1992. április 29-én a Fővárosi és Pest Megyei Nyugdíjbiztosítási Igazgatóság Váci Kirendeltségéhez, illetve jogelődjéhez 1992. március 12-én elhúnyt férje jogán özvegyi nyugdíj és árvaellátás megállapítására igényt nyujtott be. Az igényt a Fővárosi és Pest Megyei Nyugdíjbiztosítási Igazgatóság bírálta e1. 1992. szeptember 10-én 20.000,- Ft egyszeri előleget utaltak ki postán.
... számú 1992. november 5-én kelt előleg megállapító határozat 1992. március l-jétőI további intézkedésig 5500,- Ft ideiglenes özvegyi és 5190,- Ft árvaellátást állapított meg. Ezek az összegek az akkor hatályos árvaellátás és özvegyi nyugdíj minimummal azonosak.
	A fenti határozat alapján kifizetésre először 1992. december 18-án került sor a Nyugdíjfolyósító Igazgatóság házipénztárából az elszámolás és az egyéb tudnivalókról szóló értesítés egyidejű átadásával.   ... számon 1993. február 9-én kelt a megállapító határozat, mely szerint az ideiglenes özvegyi nyugdíj összege 2339,- Ft és az árvaellátás 5.190,- Ft.
	A Nyugdíjfolyósító Igazgatóság 1993. augusztus 3-án a T. 106.§ (2) bek. b. pontjára hivatkozással határozattal kötelezte az ügyfelet a 38.280,- Ft. túlfizetés visszafizetésére.
	A határozat ellen a panaszos felszólalt. 1993. október 26-i keltezéssel a Nyugdíjfolyósító Igazgatóság határozatát visszavonta hatáskör hiányában, az ügyet újabb határozathozatalra áttette a Fővárosi és Pest Megyei Nyugdíjbiztosítási Igazgatóságra, azonban újabb határozatot 1995. augusztus 31-én ismét a Nyugdíjfolyósító Igazgatóság hozott. A panaszos fellebbezését a Nyugdíjfolyósító Igazgatóság 1995. november 15-én kelt levelében elutasította. 1995. november 15-i keltezéssel a Nyugdíjfolyósító Igazgatőság a T.113 §-ra hivatkozással a 38.280,- Ft tartozásról egyenlegközlő levelet küldött.
A panaszos ügyvédje 1995. december 8-án kelt levélben kérte, hogy a Nyugdíjfolyósító Igazgatóság tekintsen el a visszafizetéstől a T. 106. §-ra hivatkozással, melyet az 1995. november 15-én kelt egyenlegközlő levélre is vonatkoztatott. A Nyugdíjfolyósító Igazgatóság 1996. január 9-én kelt határozatával korábbi határozatát hatálytalanította, az indoklási részben közölve, hogy a fennálló tartozásról az 1995. november 15-én küldött levelében leírtak szerint fog eljárni, az ellátás túlfzetéséből eredő tartozás elleni fellebbezést nem tudja figyelembe venni.

A vizsgálat megállapításai:
	G. N. budapesti, korábban fóti lakos az 1992. március 12-én elhunyt férje jogán özvegyi és árvaellátás megállapítását kérte a Fővárosi és Pest Megyei Nyugdíjbiztosítási Igazgatóság Váci Kirendeltségének jogelődjétől. Az igénybejelentő lapon a központi Postairányító érkeztetési dátuma 1992. április 29. Az igény elbírálására jogosult Fővárosi és Pest Megyei Nyugdíjbiztosítási Igazgatóság jogelődjénél az iktatás időpontja 1992. május 5.
1992. május 13-án elküldött levélben az Igazgatóság hiánypótlásra hívja fel az igénylőt, mivel a becsatolt munkakönyvben az utolsó bejegyzés 1990. december 31. (utolsó munkahelye, balesete üzemi vagy közúti volt, ha utoljára mint előadó művész dolgozott fizetett-e járulékot). Az igény elbírálásához szükséges adatok beszerzését (szolgálati idő, bér, járulék fizetés) az igénylőtől, volt munkáltatóktól a szolgálati idő nyilvántartásból, folyószámla nyilvántartásból, az Igazgatóság folyamatosan végezte.
	A társadalombiztosításról szóló 1975. évi II. tv. végrehajtására kiadott 89/1990.(V.l.) MT rendelet 273. §-a alapján folyamatos előleg megállapítására nem kerülhetett sor, mert a jogosultság a rendelkezésre álló adatok alapján nem volt kétséget kizáróan megállapítható. 1992. szeptember 10-én 20.000,- Ft egyszeri előleg postai úton történő kiutalására került sor, az erről szóló értesítés egyidejű megküldésével. Az értesítés tartalmazza, hogy a kiutalt előleget a megállapítandó nyugdíj vagy folyamatos előleg összegéből a Nyugdíjfolyósító Igazgatóság levonja. Az Igazgatóság 1992. november 5-én ... számon folyamatos előleg megállapító határozatot hozott, havi 5500,- Ft ideiglenes özvegyi nyugdíjról, illetőleg 5190,- Ft árvállalásáról. A fentiekkel egyidőben intézkedett a jogszerző 1988. évi részmunkaidőben történt foglalkoztatása tisztázása érdekében.
	A panaszos 1992. december 11-én kelt levelében azért kért segítséget az Igazgatóságtól, mert a 20.000,- Ft egyszeri előlegen kívül a folyamatos előleg megállapításáról szóló 1992. november 5-én kelt határozat ellenére nem kapott ellátást. Az elszámolásra illetőleg a Nyugdíjfolyósító Igazgatóság házipénztárából történt kifizetésre 1992. december 18-án került sor.
	Az árvaellátást és az ideiglenes özvegyi nyugdíjat az Igazgatóság B. 11-10732/92/2l. számú 1993. február 9-én kelt határozata állapította meg. A határozat indoklása tartalmazza, hogy a korábban megállapított előleg folyósítását meg kellett szüntetni és a már kiutalt előleget a megállapított ellátásba be kellett számítani. /89/1990. (V.l.) MT rend. 273. §. Az árvaellátás összege 1992. március 1-jétől havi 5190,- Ft (ellátási minimum), az ideiglenes özvegyi nyugdíj összege havi 2339,- Ft 1992. március 1-től 1993. február 28-ig. A határozat rendelkező része tartalmazza a szükséges adatokat, az indoklásban azonban nem szerepel az előleg összegénél alacsonyabb összegű ideiglenes özvegyi nyugdíj indoka. Nevezetesen, hogy a megállapításkor hatályos jogszabály alapján az ideiglenes özvegyi nyugdíj annak a nyugdíjnak a fele, ami az elhunytat III. rokkantsági csoport szerint járó rokkantsági nyugdíjasként halála időpontjában megillette volna. A jogszerző nyugdíj azonban az ennek alapját képező átlagkeresetnél több nem lehet, jelen esetben 4678,- Ft.
	A vizsgálat eredményeként megállapítottam, hogy a Fővárosi és Pest Megyei Nyugdíjbiztosítási Igazgatóságot az ellátás megállapításának elhúzódásáért nem terheli felelősség. Az R. 328. § alapján azonban az Igazgatóságnak határozatban kellett volna intézkednie az ideiglenes özvegyi nyugdíjelőleg és a megállapított havi 2339,- Ft ideiglenes özvegyi nyugdíj különbségéből adódó túlfizetés visszafizetéséről, ez nem történt meg.
	A Nyugdíjfolyósító Igazgatóság az 1993. február 9-én kelt megállapító határozat végrehajtásakor, mivel már csak árvaellátást folyósított nem tudta a korábbi ideiglenes özvegyi nyugdíj előleg folyósítását megszüntetni és a már kiutalt előleget a megállapított ellátásba beszámítani. Panaszos sem élt a megállapító határozattal szemben a jogorvoslati lehetőségével.
	A Nyugdíjfolyósító Igazgatóság 1993. 08. 03-án kelt határozatában 38.280,- Ft visszafizetésre kötelezte G : N t. A panaszos fellebbezésére az 1993. 10. 26-án kelt határozatával saját hatáskörében eljárva hatálytalanította korábbi határozatát azzal az indokkal, hogy azt jogszerűtlenül hozta, mert a tartozás előírására a Nyugdíjbiztosítási Igazgatóság jogosult. A Nyugdíjfolyósító Igazgatóság 1993. október 26-án kelt levelével intézkedésre megküldte az ügyet a panaszos 1993. augusztus 15-én kelt fellebbezésével együtt a megállapító szervnek.
	A Fővárosi és Pest Megyei Nyugdíjbiztosítási Igazgatóság Nyugdíj Jogorvoslati és Méltányossági ügyek osztálya 1992. november 12-i keltezéssel, további intézkedésre hivatkozással megküldte a Nyugdíjfolyósító Igazgatóság Jogi Osztályára.
	Következő intézkedésként - közel három év elteltével - a Nyugdíjfolyósító Igazgatóság 1995. augusztus 31-én újabb határozatot hozott azzal az indokkal, hogy a ... számú határozat (megállapító) elszámolásakor 38.280,- Ft. túlfizetés keletkezett, amelyet a 89/1990. (V.1.) MT rendelet 273. §-a értelmében visszafizetni köteles. A panaszos a határozatot megfellebbezte. Fellebbezésére a Nyugdíjfolyósító Igazgatóság 1995. november 15-én kelt következő tartalmú levelet küldte a panaszosnak: " Fellebbezésével kapcsolatban tájékoztatjuk, hogy a Budapesti Nyugdíjbiztosítási Igazgatóság ... számon határozattal előleget állapított meg, amelyet 1993. február 9-i ...  számú határozattal módosított és a 89/1990. (V.1.) MT rendelet 273. §-a értelmében az előleget meg kellett szüntetni és a már kiutalt előleget a megállapított ellátásba be kellett számítani, az ebből adódó esetleges túlfizetést azonnali hatállyal levonásba hozni. Fellebbezésére tévesen lett a levonás beszüntetve. Iratanyag felülvizsgálata során a túlfizetést ujra nyilvántartásba vettük, behajtására a szükséges intézkedést megtettük."
	Megjegyzendő, hogy az idézett R. 273. §-a "az ebből adódó esetleges túlfizetést azonnali hatállyal levonásba hozni" szöveget nem tartalmazza!
	Az 1995. november 15-én kelt fenti levéllel egyidőben a panaszos a Nyugdíjfolyósító Igazgatóság Folyószámla Csoportja egyenlegközlő levelében értesítette a panaszost a tartozásáról. A panaszos ügyvédje 1995. december 8-án kelt levelében a T. 106. § (1) (2) bek.-re hivatkozással a jogszerűtlen eljárásra hivatkozva kérte, hogy a Nyugdíjfolyósító Igazgatóság tekintsen el a 38.280,- Ft visszakövetelésétől ügyfele terhére. Kérelme az egyenlegközlő levélre is vonatkozott.
	A Nyugdíjfolyósító Igazgatóság 1996. január 9-én újabb határozatot hozott, melyben az 1995. augusztus 31-én kelt 38.280,- Ft visszafizetésre kötelező határozatot saját hatáskörben hatálytalanította. Az indoklás tartalma szerint a fennálló tartozásról 1995. november 15-én küldött levele szerint fog eljárni. Az előleg túlfizetéséből eredő tartozás elleni fellebbezést nem tudja figyelembe venni. A határozat ellen további jogorvoslatnak helye nincs. G. N. ezt követően fordult panaszával hivatalunkhoz

Megállapított alkotmányos visszásság
	A vizsgálat eredményeként megállapítottam, hogy G. N. ideiglenes özvegyi nyugdíja folyósítása illetőleg a keletkezett túlfizetés (jogtalan felvétel) visszakövetelésekor az eljárás során többször sérült a szociális biztonsághoz és a jogbiztonsághoz való jog.
1.	A Nyugdíjbiztosítási Igazgatóság 1992. november 5én kelt számú folyamatos előleg megállapító határozatát, mely szerint "a megállapított ellátást a Nyugdíjfolyósító Igazgatóság posta útján folyósítja, a kézhezvételtől számított 14 napon belül." A Nvugdíjfolyösító Igazgatóság többszöri sürgetésre első kifizetésként csak 1992. december 18-án házipénztárból teljesítette.
2.	Az ideiglenes özvegyi nyugdíj és árvaellátás megállapításának elhúzódásáért a Nyugdíjbiztosítási Igazgatóságot nem terheli felelősség, azonban az 1993. február 9-én kelt megállapító határozatával egyidőben, mivel az ellátás túlfizetése "helytelen megállapítás miatt történt" határozatot kellett volna hoznia a jogorvoslati lehetőség biztosításáról (R. 328. §). Tekintettel arra, hogy az ideiglenes özvegyi nyugdíjra való jogosultság 1992. március 1-jétől 1993. február 28-ig terjedt, 1993. február 9-én kelt határozat készítésénél már nyilvánvaló volt a túlfizetés ténye. Jogszerű eljárás esetén az ügyfél kérelmére, az ügy összes körülményeire tekintettel, lehetőség lett vola a T. 114. § és az R. 336. § által a Nyugdíjbiztosítási Igazgatóság Vezetőjének méltányosság gyakorlására.
3.	A Nyugdíjfolyósító Igazgatóság 1995. november 15-én kelt levelében a 89/1990. (V. 1.) MT rendelet 273. §-ra való hivatkozása téves. A szöveg helyesen: "a nyugellátásnak, baleseti nyugellátásnak határozattal történő megállapításakor az ellátás összegébe az előleget be kell számítani", nem tartalmazza azonban "az ebből adódó esetleges túlfizetést azonnali hatállyal levonásba hozni" szöveget, erre tehát jogszabályi felhatalmazása a Nyugdíjfolyósító Igazgatóságnak nem volt.
4.	A Nyugdíjfolyósító Igazgatóság 1993. augusztus 3-án, 1995. augusztus 31-én kelt határozatai (valamint a kapcsolódó 1995. november 15-én kelt levél és Egyenleg közlő levél tartalma) törvénysértők, mivel az 1975. évi II. tv. 106. §-a szerint:
(1) Az aki társadalombiztosítási ellátást jogalap nélkül vett fel, köteles azt visszafizetni, ha erre
a./ a felvételtől számított harminc,
b./ nyugellátás, baleseti nyugellátás esetén a felvételtől számított kilencven napon belül írásban kötelezték.
(2) Az ( 1 ) bekezdésben meghatározott idő elteltével a jogalap nélkül felvett társadalombiztosítási ellátást attól lehet visszakövetelni, akinek az ellátás felvétele felróható.

Az ellátás felvételének felróhatósága az eljárás során egyszer sem merült fel, a 90 napon belüli visszakövetelés lehetősége pedig még az első - 1993. augusztus 3-án kelt - majd a hatálytalanított visszafizetésre kötelező határozat esetén is eltelt.

Ajánlás:
	Megkerestem az Országos Nyugdíjbiztosítási Főigazgatóság Vezetőjét, hogy az ügyben eljárt az ideiglenes özvegyi nyugdíjat megállapító és folyósító szervek eljárásában feltárt alkotmányos visszásságok megszüntetéséről szíveskedjék gondoskodni, az ehhez szükséges intézkedéseket megtenni, illetve a jövőre nézve hívja fel az irányítása alatt működő mindkét igazgatóság vezetőjét az 1975. évi II. tv. és végrehajtására kiadott 89/1990. (V. 1.) MT rendelet maradéktalan betartására.

Budapest, 1996. augusztus 28.

Gönczöl Katalin