OBH 1914/1996.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Előadó: Dr. Kántor Ferenc

Az eljárás megindítása:

Dr. S. I. budapesti lakos panasszal fordult az Országgyűlési Biztos Hivatalához. Sérelmezi, hogy az eljáró kárpótlási hivatal 1993. május 18-án kelt 23-7008624-333622/3-1993. sz. határozatában - az Alkotmánybíróság 1/1995. (II.8.) AB sz. határozatában foglaltaktól függetlenül - tévesen állapította meg harcoló alakulatnál letöltött idejét, s 501 nap helyett 304 nap figyelembevételével állapította meg a kárpótlást.
Mivel a rendelkezésemre álló információk alapján alkotmányos visszásságra lehetett következtetni, vizsgálatot rendeltem el, és megkerestem az ügyben az Országos Kárrendezési és Kárpótlási Hivatal (OKKH) Elnökét.

Megállapított tényállás

Megkeresésemre az OKKH Elnöke arról tájékoztatott, hogy panaszos részére a kárpótlást: deportálás és a harcoló alakulatnál eltöltött munkaszolgálat idejét figyelembe véve az 1992. évi XXXII. törvény akkor hatályos (1993. május 18.) rendelkezéseinek megfelelően állapították meg.

Az OKKH elnökének álláspontja szerint a Kárpótlási Hivatal az 1992. évi XXXII. törvény módosítását követően tud panaszos részére olyan határozatot hozni, mely az Alkotmánybíróság 1/1995. (II.8.) AB számú határozatán alapul, és a munkaszolgálatban töltött idő teljes tartalmára kiterjed. Az OKKH elnöke panaszost erről tájékoztatta. Panaszos ezt követően dr. Vastagh Pál igazságügyi miniszterhez fordult sérelmével, s mivel ennek orvoslása nem történt meg, az állampolgári jogok országgyűlési biztosát kereste meg panaszával.

Jogszabályi háttér:

1949. évi XX. törvény

"2. § (1) A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam."

1992. évi XXXII. törvény 3. § (1) bekezdés

"3. § (1) A 6–8. §-ban meghatározott kárpótlás jár a személyes szabadságot súlyosan, 30 napot meghaladóan korlátozó következő sérelmekért:

c) munkaszolgálat;"  

1/1995.  (II. 8.) AB határozat 3; 4; 5. pontja

"3. Az Alkotmánybíróság megállapítja, hogy az életüktől és szabadságuktól politikai okból jogtalanul megfosztottak kárpótlásáról szóló, módosított 1992. évi XXXII. törvény 3. § (1) bekezdés c) pontjának "közvetlenül a harcoló alakulat kötelékében teljesített" szövegrésze, 3. § (1) bekezdés d) és e) pontja, továbbá 9. § e) és f) pontja alkotmányellenes, ezért e rendelkezéseket megsemmisíti.
A törvény 3. § (1) bekezdés c) pontja a következő szöveggel marad hatályban:
[3. § (1) A 6–8. §-ban meghatározott kárpótlás jár a személyes szabadságot súlyosan, 30 napot meghaladóan korlátozó következő sérelmekért:]

c) munkaszolgálat;

4. A törvény 3. § (1) bekezdés c) pontjának megsemmisített szövegrésze visszamenőlegesen, 1992. július 2. – a törvény hatálybalépésének – napjával, a további megsemmisített rendelkezések pedig azon a napon vesztik hatályukat, amikor hatályba lép az e rendelkezéseket is újraalkotó külön, vagy a határozat 5. pontja szerinti törvény.

5. Az Alkotmánybíróság megállapítja, hogy az Országgyűlés elmulasztotta a diszkrimináció elkerülése érdekében vállalt, a törvény 20. § (3) bekezdésében meghatározott jogalkotói feladatát. Ezért felhívja az Országgyűlést, hogy e határozat 2. pontjában foglalt alkotmányos követelmények figyelembevételével a törvény 20. § (2) bekezdése szerinti további kárpótlási törvényt 1995. szeptember 30-ig alkossa meg. Egyben – legkésőbb eddig az időpontig – teremtse meg azokat az eljárási feltételeket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy a törvény 3. § (1) bekezdés c) pontja alkotmányellenes szövegrészének visszamenőleges hatályú megsemmisítése folytán keletkezett igények jogosultjai követeléseiket érvényesíthessék."

A vizsgálat megállapításai:

Panaszos részére az OKKH akkor hatályos jogszabály alapján (1993. V. 18.) deportálás, és a közvetlenül harcoló alakulat kötelékében teljesített munkaszolgálat figyelembe vételével állapította meg a kárpótlást. A munkaszolgálatban töltött idő ezt meghaladó részére (nem közvetlenül harcoló alakulat kötelékében teljesített munkaszolgálat idejére) vonatkozó kérelmet a Hivatal elutasította.
Panaszos azonban jogosan igényli - az 1/1995. (II.8.) AB sz. határozata alapján -munkaszolgálatban töltött teljes idejének tartamára kárpótlás megállapítását. Panaszos részére OKKH ilyen határozatot hozni csak akkor lesz jogosult, ha az Országgyűlés - az 1/1995.(II.8.) AB határozatban foglalt kötelezettségének megfelelően megteremti azokat az eljárási feltételeket, melyek szükségesek ahhoz, hogy az 1992. évi XXXII. törvény 3. § (1) bekezdés c) pontja alkotmányellenes szövegrészének visszamenőleges hatályú megsemmisítése folytán keletkezett igények jogosultjai követelésüket érvényesíthessék. 

Az Országgyűlés ezt a kötelezettségét - az 1995. szeptember 30. napjában megállapított határidő ellenére - a mai napig nem teljesítette. Mulasztásával alkotmányos visszásságot idézett elő.

Érintett alkotmányos jogok:

Az Alkotmány 2. § (1) bekezdése szerint: "A Magyar Köztársaság független demokratikus jogállam."
Az Alkotmány idézett rendelkezésének lényeges tartalmát jelentő jogbiztonság elvét sértette az Országgyűlés, mert a kérdést rendező jogszabály megalkotásának elmulasztásával gátolja panaszos kárpótlásra vonatkozó igénye érvényesítésének lehetőségét.

Ajánlás:

Felkérem az Országgyűlés Alkotmány- és Igazságügyi Bizottsága Elnökét, hogy az Alkotmánybíróság 1/1995. (II.8.) AB sz. határozata 5. pontjának harmadik mondatában foglaltak teljesítésének elmulasztása következtében előállt alkotmányos visszásság megszüntetése érdekében - az adott kérdés jogi szabályozása céljából - haladéktalanul tegye meg a szükséges intézkedéseket.

Jelentésem egy-egy példányának megküldésével az Országgyűlés Elnökét, panaszost, valamint az OKKH Elnökét tájékoztattam. Jelentésemet a benne foglalt ajánlás megvalósítása és érdemi állásfoglalás céljából - az 1993. évi LIX. törvény 25. §-ra hivatkozással - az Országgyűlés Alkotmány- és Igazságügyi Bizottság Elnökének küldöm meg.

Budapest, 1996. december 4.

Dr. Polt Péter