OBH 1365/1996.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése

Ügyintéző: Dr. Somosi György

Az eljárás megindítása

Panaszos az állampolgári jogok országgyűlési biztosához intézett beadványában azt sérelmezte, hogy nem jut hozzá az őt megillető kárpótlási jegy egy részéhez, melynek értéke 26.000 Ft.
A vizsgálat megindításával egyidejűleg megkerestem a Heves megyei Kárrendezési Hivatalt, tekintettel arra, hogy a rendelkezésemre álló információk alapján az alkotmányos visszásságot kizárni nem lehetett.
Megkeresésemben tájékoztatást kértem a Hivatal álláspontjáról, továbbá kértem az ügyben keletkezett kárpótlási határozatok megküldését.

A megállapított tényállás

Panaszos részére a Heves Megyei Kárrendezési Hivatal 1992. szeptember 29-én hozott ..../1991. számú határozatában 166.000 Ft. összegű kárpótlást állapított meg.
A 166.000 Ft. értékű kárpótlási jegyből 7.000 Ft a panaszos tulajdonában (1/4) arányban volt Kerecsend település területén fekvő 31,32 AK értékű 626 Ft megváltási ár ellenében megváltott ingatlan után járt.
159.000 Ft. a panaszos nagyszülőjének tulajdonában volt Kerecsend belterületén fekvő 1.166 m2 területű ingatlan után, leszármazotti jogon (unoka) illette meg.
A fellebbezés folytán eljáró Országos Kárrendezési és Kárpótlási Hivatal az első fokú határozatot helybenhagyta.

Panaszos az 1994. évi II. törvény alapján újabb kárpótlási igényt terjesztett elő. A Heves Megyei Kárrendezési Hivatal .../1994.számú 1994. november 1-én hozott határozatában megállapította, hogy panaszos nagyszülejét a tulajdonában 1/2 arányban volt 38,31 AK értékű termőföld tulajdonelvonásával 19.155 Ft átalányértékű kár érte. A Hivatal panaszos részére további 1.000 Ft. kárpótlást állapított meg. E határozat indokolásában tévesen szerepel a ..../1991. számú határozatban megállapított kármérték. A hiba kijavítása az 1997. január 6-án kelt határozatban megtörtént.

Az ügy jogszabályi háttere

A tulajdonviszonvok rendezése érdekében, az állam által az állampolgárok tulajdonában igazságtalanul okozott károk részleges kárpótlásáról szóló 1991. évi XXV. törvény 3. § (4) bekezdése szerint egy vagyontárgy után csak egyféle kárpótlás jár, de a tulajdonost megilleti a választás lehetősége.

Az 1991. évi XXV. törvény végrehajtásáról szóló 104/1991. (VIII.3.) Korm. rendelet ~. § (1) bekezdése úgy rendelkezik, hogy a Tv. 3. §-a (4) bekezdésének alkalmazásában az állami tulajdonba vett üzem (vállalat, vállalkozás) gazdálkodását szolgáló összes vagyontárgyat, így a gazdasági tevékenység folyatásához szükséges, illetőleg a célra szolgáló ingatlant (ingatlanrészt), termelőberendezést és egyéb állóeszközt - ha a tulajdonos személye azonos - egy vagyontárgynak kell tekinteni.

Az 5. § (2) bekezdése szerint az (1) bekezdésben említett - több vagyonelemből álló -vagyontárgy esetén a kárpótlás mértéke a jogosult választása szerinti vagyonelemhez kapcsolódó átalányérték [3. számú melléklet a) vagy b) pont]  alapján állapítható meg.
Az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló, többször módosított 1957. évi IV. törvény 48. § (1) bekezdése kimondja, hogy a közigazgatási szerv a határozatot név-, szám-vagy számítási hiba és más hasonló eljárás esetén - a szükséghez képest az ügyfél meghallgatása után - kijavíthatja vagy kicserélheti.

Az érintett alkotmányos jog

Az Országgyűlési Biztos eljárása során az üggyel kapcsolatban a következő alkotmányos jogot vizsgálta.
A Magyar Alkotmány 2. § (1) bekezdése: "A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam."

A vizsgálat megállapításai

Panaszos az 1991. évi XXV. törvény alapján benyújtott kárpótlási kérelmében földterület, házingatlan és vállalkozás után kért kárpótlást.
Az 1992. szeptember 29-én hozott határozatban a földterület és a házingatlan után kapott panaszos kárpótlást, amely határozat ellen fellebbezéssel élt, mivel a vállalkozás szerinte a határozatból kimaradt.

A fellebbezés elbírálása során az ügyintéző - téves jogszabály-értelmezés miatt - a vállalkozás után is megállapította a kárpótlás mértékét, holott a ház után - amelyben a vállalkozás működött - az első fokon eljárt Heves Megyei Kárrendezési Hivatal helyesen négyzetméter után már megállapította a kármértéket 583.000 Ft. értékben, amely panaszos részére kedvezőbb, mivel a vállalkozás után csak 500.000 Ft. átalányértéket lehetett volna megállapítani.

Az OKKH .../1993. számú határozatában a vállalkozás tekintetében jóváhagyta az első fokú határozat idevonatkozó rendelkezéseit. Ez a tény azonban a számítógépes rendszerben átvezetve nem lett.
Az 1994. november 1-én hozott határozatban szereplő 1.083.000 Ft. kármérték a panaszos nagyszülője tulajdonában volt 1.166 m2 területű ingatlan utáni (583.000) és az ezen működött vállalkozás utáni (500.000) kármértéket foglalja magában.

Az 1991. évi XXV. törvény ugyanakkor kimondja, hogy egy vagyontárgy után csak egyféle kárpótlás jár, tehát nincs lehetőség arra, hogy az államosított ingatlan után és az azon működött vállalkozás után is (külön-külön) kárpótlás járjon.
Megállapítottam, hogy a panaszost megillető összes kárpótlás mértéke 167.000 Ft: 7.000 Ft saját jogon, 160.000 Ft leszármazotti jogon illette meg panaszost.

A Heves Megyei Kárrendezési Hivatal a .../1994. számú határozatában szereplő hibát kijavította, erről panaszost - a határozat megküldésével - tájékoztatta. Panaszost sérelem nem érte, mert olyan összegű kárpótlási jegyet kapott, amely őt a törvény alapján megilleti.
A Heves Megyei Kárrendezési Hivatal eljárása ugyanakkor sértette a jogállamiságból fakadó jogbiztonság alkotmányos elvét, mert a hibás határozat kijavításáról nem intézkedett. A visszásság orvoslására rövid úton ajánlást tettem. A Heves Megyei Kárrendezési Hivatal ezt követően a hibát kijavította, ezért az ügyben további intézkedést tenni nem kívánok.

Budapest. 1997. március 4.

Dr. Polt Péter