OBH 1155/1996.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése

Ügyintéző: Tasnádiné dr. Bácsi Zsuzsanna

Az eljárás megindulása:

Panaszos sérelmezte, hogy az önkormányzat a beadványaira nem intézkedik, lakásának megvételét akadályozza.

Vizsgálatot az Alkotmány 64. § sérelmének gyanúja miatt indítottam.

A megállapított tényállás:

Panaszos, unokájával társbérletben lakik. Lakásának előtere közös a szomszédos társbérleti lakás előterével. A panaszos és társbérlő családja között rossz a viszony.
Panaszos 1993. szeptemberében házkezelőséghez bejelentette, hogy a társbérlő az előtérbe úgy helyezett el egy szekrényt, hogy az a villanyóráját eltakarja, átjárásban akadályozza.
Az önkormányzat ingatlankezelő szerve 1993. október 21-én kelt levelében tájékoztatta a panaszost arról, hogy a társbérlőt felszólították a barkácsolás beszüntetésére, előszobában elhelyezett szekrény felső részének lebontására. A panaszos 1993. december 19-én, majd a panaszos unokája, 1994. június 9-én ismételte bejelentette, hogy a felszólításnak a társbérlő nem tett eleget, a szekrényt nem bontotta le. Kifogásolták, hogy a társbérlő új bérleti szerződésében az előteret nem közös használatú helyiségként jelölték meg. Bejelentések után az ingatlankezelő 1994. június 15.-én ismételten felszólította a ' társbérlőt a szekrény elbontására, figyelmeztetve arra, hogy ellenkező esetben szabálysértési eljárást kezdeményez. Az önkormányzat lakásirodája a társbérlő 68790/1995. sz. lakás kiutaló határozatában megjelölt adatokat kiigazította, megállapítva, hogy az előtér közös használatú.
A társbérlőre ismételten panaszkodva, és az előtérben levő szekrény lebontását kérve a panaszos, illetve unokája 1994. augusztus 23-án, 1995. május 17-én az ingatlan kezelőjének, 1995. szeptember 14-én a jegyzőnek írt levelet. Eredménytelen volt a jegyzővel 1995. augusztus 9-én és 30-án folytatott személyes megbeszélés is, a panaszos polgármestemek is írt levelet 1995. szeptember 26-án.
A polgármester 1995. december 19-én írt válaszlevelében tájékoztatta panaszost arról, hogy mivel sem Ő sem a társbérlők nem nyújtottak be lakásigénylést, így nem társbérleti lakás kiutalásával a hivatal nem foglalkozik. Tájékoztatták a panaszost arról is, hogy a helyi lakásrendelet értelmében, sem Ok sem a társbérlők nem jogosultak a társbérlet felszámolása esetén a lakásra.

Alkalmazandó jogszabályok: 
1957. évi IV. törvény az államigazgatási eljárás általános szabályairól
2. § (6) Az ügyfelet az államigazgatási a járásban megilleti a nyilatkozattétel és a jogorvoslat joga, köteles viszont legjobb tudomása szerint, jóhiszeműen közreműködni. Mindezek érdekében az eljáró szerv az ügyfelet jogairól és kötelességeiről tájékoztatja.

16. § (1) A közigazgatási szervhez államigazgatási ügyben kérelmet szóban vagy írásban lehet benyújtani. Jogszabály előírhatja, hogy az ügyfél a kérelmét az erre a célra rendszeresített nyomtatványon nyújtsa be....
(3) A kérelmet tartalma szerint kell elbírálni. A kérelem elintézését nem lehet megtagadni azért, mert elnevezése nem egyezik a tartalmával.
(4) A magánszemély az elsőfokú a járás megindítására irányuló kérelmét az a járásra hatáskörrel rendelkező illetékes közigazgatási szerven kívül a lakóhelye vagy munkahelye szerint illetékes jegyzőnél is előterjesztheti.

1993. évi LXXVIII. törvény a lakások és helyiségek bérletére, valamint az elidegenítésükre vonatkozó egyes szabályokról (továbbiakban : lakástörvény)
5.§ (1) Ha a szerződés alapján a bérlők a lakás meghatározott lakószobáját és egyes helyiségeit kizárólagosan, más helyiségét pedig közösen használják, társbérlők. A társbérlő önálló bérlő.
(2) Önkormányzati és állami lakásban megüresedett társbérleti lakrészt ismételten, önálló bérletként bérbe adni nem lehet.
(3) Önkormányzati rendelet szabályozza az önkormányzati lakásban lévő megüresedett társbérleti lakrésznek a lakásban maradó társbérlő részére történő bérbeadásának feltételeit.

Az érintett alkotmányos jogok

A Magyar Köztársaság Alkotmányának 2. § (1) bekezdése: " A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam."
A Magyar Köztársaság Alkotmányának 64. §-a: "A Magyar Köztársaságban mindenkinek joga van arra, hogy egyedül vagy másokkal együttesen írásban kérelmet vagy panaszt terjesszen az illetékes állami szerv elé."

Vizsgálat megállapításai:

A panaszos egy belvárosi önkormányzati társbérletben lakik unokájával. Sem a panaszos, sem a társbérlője nem jogosult az egyik társbérleti lakrész megüresedése esetén a teljes lakás kiutalására. A társbérlők között a viszony elmérgesedett, de egyik társbérlő sem kívánta elcserélni lakását, mivel az önkormányzat hasonló belvárosi, világos telefonos cserelakást nem tudott felajánlani. Az iratokhoz csatolt levelezésből beadványokból megállapítottam, hogy a panaszos az önkormányzattól várta a társbérlőivel kialakult rossz viszonya rendezését, lakáshelyzete megoldását. Ennek érdekében többször panasszal élt a társbérlői ellen az ingatlankezelőnél, önkormányzat jegyzőjénél, polgármesternél. Levelei után a házkezelőség többször próbált a társbérlők között egyezséget létrehozni, eredménytelenül. Egyik egyeztetésen a panaszos kijelentette, hogy hajlandó hasonló minőségű másik lakásba elköltözni. Ezt komoly kijelentésnek a hatóság nem tekinthette, mivel sem a panaszos, sem unokája nem nyújtott be lakásigénylést. A jegyzőhöz, illetve polgármesterhez írt beadványai nem tartalmaztak lényeges új adatokat. A polgármester válasza korrekt.
A társbérlet felszámolásához mindkét fél maximális együttműködése szükséges. A társbérlők együttműködésének hiányában a hatóság tehetetlen.
Megállapítottam, hogy a panaszos beadványaira az önkormányzat ingatlankezelő szerve válaszolt, és intézkedett. Az Alkotmány 64. §-t érintő alkotmányos visszásság nem történt.

A panaszos becsatolt levelei konkrét birtokvédelmi kérelemnek nem tekinthetők és az önkormányzat tájékoztatása szerint a panaszos birtokvédelmi kérelmet nem nyújtott be. Nincs adat azonban arra, hogy a panaszost a jegyző, vagy a polgármesteri hivatal ügyintézője kioktatta volna arra, hogy birtokvédelmi kérelmét megfelelő formában és tartalommal újra be kell benyújtania. Az Ae. 16. §-a értelmében a kérelmeket tartalmuk szerint kell elbírálni. A beadványokból megállapítható, hogy panaszos célja az volt, hogy a társbérlőt a hatóság zavaró magatartásának megszüntetésére szólítsa fel, az előtér használatát biztosítsa. Az Ae 2. §-ából következik, hogy a hatóságoknak tájékoztatási kötelezettsége van a laikus ügyfelekkel szemben. Ezért ki kellett volna oktatni a panaszost arról, hogy milyen formában nyújtsa be kérelmét. E kötelezettségének nem tett eleget az önkormányzat jegyzője, illetve az 1994. januárjában tartott helyszíni egyeztetésen a lakásosztály ügyintézője. Mindez sérti az Alkotmány 2. § (1) bekezdésében foglaltakat.
A Polgári Törvénykönyv 191. §-a értelmében egy éven belül kérhető a jegyzőnél birtokvédelem. A panaszosnak az évek óta fennálló helyzet megoldására, egy év letelte után már keresetet kell benyújtania a polgári bíróságon.
A panaszos sérelmezte azt is, hogy a bérlakása megvétele elhúzódik. Csatolt iratokból megállapítottam, hogy a panaszost 1994. december 6-án tájékoztatták arról, hogy lakása elidegeníthető, kérelmét nyilvántartásba vették, elidegenítési eljárást megkezdték. Tájékoztatom a panaszost, hogy az önkormányzati bérlakások eladásakor az önkormányzat nem hatóságként, hanem tulajdonosként jár el. Tulajdonosként a jogszabályokban írtakat (lakástörvény, helyi önkormányzati rendelet) betartva biztosítja a vételi jog jogosultjainak a bérlakás megvételének lehetőségét. A lakástörvény nem szab határidőt az eladásra.
Panaszos és a társbérlő 1996. márciusában megvásárolta saját társbérleti lakrészét. Miután a társbérlet saját tulajdonukba került, kizárólag a panaszoson múlt, hogy a lakás elcserélésével megoldja-e problémáját.

Ajánlás:

Felkérem a Győr Megyei Jogú Város Jegyzőjét, szíveskedjen a polgármesteri hivatal ügyintézőinek figyelmét felhívni arra, hogy az Ae. 2. §. és 16. §-ában írtak értelmében, tegyenek eleget tájékoztatási kötelezettségüknek.

Budapest, 1997. szeptember 15.

Dr. Polt Péter