OBH 1087/1996. 
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Ügyintéző:  dr. Mizerák Judit
dr. Szilágyi Júlia

Az eljárás megindítása

A panaszos beadványa 1996. január 8. napján érkezett az Országgyűlési Biztosok Hivatalához, amelyben az intézeti nevelésben lévő gyermekét érintő hatósági (rendőrség, gyámhatóság, bíróság) eljárások elhúzódását sérelmezte. 
Mivel a rendelkezésemre álló információk alapján az eljáró hatóságok mulasztását és egyben alkotmányos jogsérelmet kizárni nem lehetett, az ügyben 1996. június 4. napján vizsgálatot indítottam, egyben a tényállás tisztázása érdekében megkerestem a Fővárosi Közigazgatási Hivatalt a szükséges iratok megküldése céljából.

A megállapított tényállás

A panaszos és a hatóság által rendelkezésemre bocsátott iratok alapján a következő tényállást állapítottam meg.
A panaszos 1994. június 25. napjától külön él férjétől. A házastársak között bontó-, illetve vagyonmegosztási per van folyamatban.
A panaszos kiskorú gyermekét az első fokú gyámhatóság 1994. december 28. napján kelt ...... határozatában intézeti nevelésbe vette. Döntésének indoka az volt, hogy a kiskorú 1994. november 8. napján ideiglenes hatállyal intézetbe került a szülők általi veszélyeztetettség miatt. Az ideiglenes beutalás alatt a szülők közötti konfliktusok pszichikailag, idegileg a gyermeket úgy megviselték, hogy pszichiátriai kivizsgálása vált szükségessé.
A hatóság álláspontja szerint az apa betegsége, a gyermek anyja elleni nevelése, a kiskorú anyjával szembeni magatartása az ideiglenes beutalás megszüntetését nem teszi lehetővé. Az eljárás során beszerzett szakértői vélemény is szükségesnek tartotta a gyermek kiemelését a túlzott mértékben patológiás családi környezetből, valamint - az intézeti nevelés során megvalósítható - pszichológiai vizsgálatot. Az első fokú hatóság határozatát azonnal végrehajthatóvá nyilvánította.
A Fővárosi Közigazgatási Hivatal 1995. július 24. napján kelt ............ számú másodfokú határozata szerint a kiskorú intézeti nevelésbe vétele elkerülhetetlen. Ennek indoka az, hogy a gyermek az anyával való kapcsolattartástól mereven elzárkózik, továbbá az elmeszakértői vélemény szerint orvosi kezelésre szorul, amely nem valósulhatott meg ezidáig, mivel a gyermek az intézetből rendszeresen megszökött, hogy az apjával találkozhasson.
A közigazgatási határozat végrehajtásának felfüggesztését a bíróságtól a kiskorú apja kérte. A bíróság 1996. február 5. napján kelt .......... számú végzésében a kérelmet elutasította azzal, hogy az ügyben az azonnali végrehajthatóság elrendelése indokolt, a gyámhatóság határozata a fent ismertetett körülményekre tekintettel megalapozott.

A vizsgálat megindításakor az ügyben a következő hatósági eljárások voltak folyamatban:
I.	A panaszos feljelentése alapján a gyermek apjával szemben .............. számon büntetőeljárás indult kiskorú veszélyeztetése bűntette alapos gyanúja miatt, amelyet a Budapesti Rendőr-főkapitányság Vizsgálatai Főosztálya 1995. szeptember 29-én kelt határozatával - arra hivatkozással, hogy a gyanúsított elmeállapotának megfigyelése szükséges - felfüggesztett. A gyanúsítottat a rendőrség 1997. február 18. napján bűnügyi őrizetbe vette, majd a bíróság előzetes letartóztatását rendelte el, amelynek időtartama alatt az Igazságügyi Megfigyelő- és Elmegyógyintézetbe utalták be. A gyanúsított előzetes letartóztatását 1997. április 23. napján az ügyészség megszüntette. A rendőrség a nyomozati iratokat vádemelési javaslattal küldte meg az ügyészségnek.
II.	A panaszos és férje között ............. számon a kerületi bíróságon per volt folyamatban gyermekük elhelyezése, gyermektartásdíj megállapítása és az apa szülői felügyeleti jogának megszüntetése tárgyában. Az első fokú bíróság ítéletével a gyermeket az édesanya gondozásában helyezte el és az apa szülői felügyeleti jogát megszüntette. Az ítéletet a gyermek apja megfellebbezte, azonban a másodfokú bíróság az ...... szám alatt a fellebbezési eljárás során a pert a közigazgatási eljárás jogerős befejezéséig felfüggesztette arra hivatkozással, hogy a gyermek intézeti nevelése idején a szülői felügyelet szünetel, ezért a szülők viszonylatában csak az intézeti nevelés megszüntetése után érvényesül az elhelyezés, a tartás és felügyelet bírósági rendezése.
1996. november 19-én kelt levelemben felhívtam a bíróság elnökének figyelmét arra, hogy a gyermek apjának elmemegfigyelését még nem sikerült foganatosítani, a gyermek kapcsolata az apjával rendszeres, és találkozásaik akadályozzák a gyermek gyógykezelését. Mindezek alapján azzal a kéréssel fordultam a bíróság elnökéhez, mérlegelje azt, hogy milyen, a gyermek érdekeit szolgáló intézkedések tehetők a per mielőbbi befejezése érdekében.
A bíróság elnöke válaszlevelében arról tájékoztatott, hogy a megkeresésemben jelzett újabb szempontokra tekintettel az eljáró tanács elnöke hivatalból elrendelte a felfüggesztés megszüntetését. A perben folyó év februárjában kihirdették a másodfokú bíróság ítéletét, amelyben a bíróság az apa szülői felügyeleti jogát megszüntette és a gyermeket az anya gondozásában helyezte el.
III.	Az első fokú gyámhatóság 1996. február 4. napján kelt .......... számú határozatával a gyermek apja számára kapcsolattartási jogot biztosított a kiskorút gondozó intézmény területére korlátozva. A határozat kézhezvétele után az intézeti gyám, mint a kiskorú törvényes képviselője, az apa kapcsolattartási jogának szüneteltetését kérte. Az első fokú gyámhatóság 1996. február 14. napján kelt .......... számú határozatával a kérelmet elutasította. A határozat ellen az intézeti gyám, a gyermek édesanyja és a gyermek apja is fellebbezést nyújtott be. A másodfokú gyámhatóság 1996. május 3. napján kelt ............. számú határozatával az első fokú határozatokat megsemmisítette és az első fokú gyámhatóságot új eljárásra utasította. A felettes szerv - elfogultsági kifogás bejelentése miatt - 1996. szeptember 4. napján kelt ......... számú határozatával másik gyámhatóságot jelölt ki az új eljárás lefolytatására.
Mivel a kijelölt gyámhatóság a törvényes határidőn belül az ügyben érdemi intézkedést nem tett, telefonon tett észrevételem alapján a másodfokú gyámhatóság 1997. január 16. napján kelt levelével felügyeleti jogkörében eljárva utasította az első fokú hatóságot, hogy az intézeti gyám és az anyag kérelme tárgyában soron kívül döntsön. 
Az első fokú gyámhatóság 1997. február 11. napján kelt ......... számú határozatával az apa kapcsolattartási jogát megvonta, az anyaga kapcsolattartását pedig a gondozó intézmény területére korlátozta.
Az ügyészség 1997. május 5. napján kelt levelében felhívta az intézet gyám figyelmét arra, hogy a kiskorú 1996. március 18. napján feljelentést tett intézeti társai ellen, akik őt 1995 őszén, valamint 1996 márciusában többször tettleg bántalmazták, vagy általa megtenni nem kívánt dolgokra - például édesanyjával való találkozásra - igyekeztek kényszeríteni. Az ügyben a BRFK Vizsgálati Főosztálya ........... számon folytatott nyomozást. Az intézeti gyám felhívására 1997. május 12. napján kelt levelével az illetékes gyámhatóság terjesztett elő magánindítványt a kiskorú képviseletében az ügyészségen, amelynek nyomán büntetőeljárás indult.
IV.	A vizsgálat megindulását egy évvel megelőzően került sor a kiskorú első pszichiátriai kezelésére. Apja - akit paranoid pszichózis diagnózissal százalékoltak le 1994-ben - fizikailag bántalmazta őt, a gyermek a bántalmazást követően több hónapot töltött a ......... utcai Gyermekkórház Sebészeti Osztályán, majd innen pszichotikus állapot gyanúja miatt áthelyezték a .........  Kórházba.
A BRFK Család-, Gyermek- és Ifjúságvédelmi Alosztálya .......... számú határozatával rendelte el a kiskorú elmeszakértői vizsgálatát. A vizsgálatra 1995 májusában a ........... Kórház Ambulanciáján került sor. Az igazságügyi elmeszakértő, pszichiáter szakvéleményéből kiemeljük, hogy a vizsgálat idején a gyermek „súlyos paranoid - üldöztetéses - elmezavarban szenved”. A tartósan fennálló szimbiotikus kapcsolat az apával indukált pszichózis kialakulásához vezetett a gyermeknél. ... Minthogy az apa megbetegítő hatása egyértelmű a gyermek kezelése csak az apával való kapcsolat megszakítása után, illetve az apa kezelésével párhuzamosan lehetséges.”
Az intézeti gyám azonban sem ekkor, sem a későbbiekben nem tudott érvényt szerezni a gyámhatósági, illetve bírósági határozatoknak, amelyek értelmében meg kellett volna akadályozni a kapcsolattartást a kiskorú és apja között, ezért úgy döntött, hogy az apa előzetes letartóztatásának ideje alatt, zárt intézeti körülmények között foganatosítják a gyermek pszichiátriai vizsgálatát, illetve kezelését. Ennek értelmében került sor a kiskorú beutalására az ............ Gyermekpszichiátriai Osztályára 1997. április 21-én.

Az ügy jogszabályi háttere

Az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló 1957. évi IV. törvény 15.§ (1) bekezdése szerint „Az érdemi határozatot a kérelem előterjesztésétől, illetőleg az eljárás hivatalból történt megindításától számított harminc napon belül kell meghozni. Ennél rövidebb határidőt bármely jogszabály, hosszabbat pedig csak törvény, törvényerejű rendelet vagy kormányrendelet állapíthat meg.
(2) A testületi szerv hatáskörébe tartozó egyedi államigazgatási ügyben az (1) bekezdésben meghatározott határidőn belül, vagy ha ez nem lehetséges, legkésőbb a soron következő testületi ülésen kell határozni.
(3) Az eljáró közigazgatási szerv vezetője a határidőt indokolt esetben egy ízben, legfeljebb harminc nappal meghosszabbíthatja. Erről - kérelemre indult eljárás esetén - az ügyfelet értesíteni kell.”
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló 1993. évi LIX. törvény 16.§ (1) bekezdése szerint „Az országgyűlési biztoshoz bárki fordulhat, ha megítélése szerint valamely hatóság, illetve közszolgáltatást végző szerv (a továbbiakban együtt: hatóság) eljárása, ennek során hozott határozata (intézkedése), illetőleg a hatóság intézkedésének elmulasztása következtében alkotmányos jogaival összefüggésben sérelem érte vagy ennek közvetlen veszélye áll fenn, feltéve, hogy a rendelkezésre álló közigazgatási jogorvoslati lehetőségeket már kimerítette, illetve jogorvoslati lehetőség nincs számára biztosítva.”
„29.§ (1) E törvény alkalmazásában hatóság az igazságügyi szerv - kivéve a bíróságot -:”
Az egészségügyről szóló 1997. évi CLIV. törvény
16.§ (2) bek. „Amennyiben a beteg cselekvőképtelen, illetve korlátozottan cselekvőképes és nincs az (1) bekezdés a/ pontja alapján nyilatkozattételre jogosult személy, a beleegyezés és a visszautasítás jogának a (4) bekezdésben foglalt korlátok közötti gyakorlására - az (1) bekezdés b/ pontjában foglaltak figyelembevételével - a megjelölt sorrendben az alábbi személyek jogosultak:
a/ a beteg törvényes képviselője...”
200.§ (1) A bíróság annak a betegnek a kötelező intézeti gyógykezelését rendeli el, aki pszichiátriai megbetegedése vagy szenvedélybetegsége következtében veszélyeztető magatartást tanúsít, de sürgősségi gyógykezelése nem indokolt.
(2) A kötelező gyógykezelés elrendelésére irányuló eljárást az annak szükségességét megállapító pszichiátriai gondozóintézet szakorvosa a bíróság értesítésével kezdeményezi, és javaslatot tesz a gyógykezelést végző pszichiátriai intézetre.
(3) A bíróság az értesítés kézhezvételétől számított 15 napon belül határoz a kötelező intézeti gyógykezelés elrendeléséről.
(4) A bíróság a határozat meghozatala előtt meghallgatja a beteget és a meghallgatásra idézett független - a beteg gyógykezelésében részt nem vevő - igazságügyi elmeorvos szakértőt, valamint az eljárást kezdeményező szakorvost.
(5) Ha a beteg a bíróság idézésére nem jelenik meg, a bíróság elrendelheti elővezetését. Egyéb kényszerítő eszköz azonban nem alkalmazható.
(6) Ha a bíróság elrendeli a beteg kötelező intézeti gyógykezelését és a beteg a jogerős határozat kézhezvételétől számított három napon belül nem  jelenik meg a végzésben megjelölt pszichiátriai intézetben az eljárást kezdeményező orvos intézkedik a beteg szállítása iránt. A beteg beszállításához a rendőrség szükség esetén közreműködik.
(7) A bíróság a kötelező intézeti gyógykezelés szükségességét a 198.§ szerint meghatározott időszakonként felülvizsgálja.
(8) A kötelező intézeti gyógykezelésre kötelezett beteget az intézetből el kell bocsátani, ha gyógykezelése már nem indokolt.”

Az érintett alkotmányos jogok

A Magyar Köztársaság Alkotmánya 2.§ (1) bekezdése kimondja, hogy „A Magyar Köztársaság független, demokratikus jogállam.”
54.§ (1) „A Magyar Köztársaságban minden embernek veleszületett joga van az élethez és az emberi méltósághoz, amelyektől senkit nem lehet önkényesen megfosztani.”
67.§ (1) „A Magyar Köztársaságban minden gyermeknek joga van a családja, az állam és a társadalom részéről arra a védelemre és gondoskodásra, amely a megfelelő testi, szellemi és erkölcsi fejlődéséhez szükséges.”

A vizsgálat megállapításai

A vizsgálat megállapította, hogy az első fokú gyámhatóság a kapcsolattartási kérelem tárgyában a törvényes ügyintézési határidőt túllépve döntött. Mulasztása, az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló 1957. évi IV. törvény vonatkozó szabályainak megsértésén túl, egyben sértette a jogbiztonság alkotmányos követelményét és veszélyeztette a gyermek kiemelt védelmét deklaráló alkotmányos elv maradéktalan érvényesülését.
Mivel a felügyeleti szerv utasítása nyomán a hatóság az ügyben határozatát már meghozta, ezzel az alkotmányos jogsérelmet saját hatáskörben orvosolta, így az ügyben ajánlással élni nem kívánok.
A bírósági eljárás vizsgálatát az állampolgári jogok országgyűlési biztosáról szóló törvény hivatkozásul megjelölt rendelkezése kizárja.
Az ügy vizsgálata során több olyan problémát tapasztaltam, amely jellegénél fogva a jog eszközeivel nem orvosolható. Ezeknek a családi kérdéseknek a rendezése az érintett személyeknek a feladata, mivel az eljáró hatóságoknak döntési joguk nincsen, a problémák megoldatlansága miatt mulasztás sem terhelheti őket.
A vizsgálat megállapította azt is, hogy a gyermek pszichiátriai beutalásának körülményei szabályosak voltak, az intézeti gyám kezdeményezése alapján a .............. Gyermekkórház gyermekpszichiáter főorvosa állította ki a beutalót, a beszállítást pedig az ....... végezte. Szervezési problémák miatt került sor az iskolából való beszállításra, ami gyermekről lévén szó, különösképpen kifogásolható, de nem jogellenes.
Az iskolából történő beszállítás, amellett, hogy nem jogellenes, sértheti a gyermeknek az emberi méltósághoz való alkotmányos jogát. Ezért a vizsgálat e kérdés kapcsán kitért arra a szempontra is, hogy a kórházi megfigyelés és gyógykezelés a gyermek állapotára tekintettel kellően indokolt volt-e, valamint az intézkedés foganatosításának e módja a cél szempontjából arányos mértékben korlátozta-e a gyermeknek ezen alkotmányos jogát.
A vizsgálat a rendelkezésre álló szakértői vélemények alapján megállapította, hogy a gyermek pszichiátriai beutalása indokolt volt, továbbá azt is, hogy az ügy valamennyi körülményét figyelembe véve, a beszállítás módja a gyermek emberi méltósághoz való alkotmányos jogával összefüggésben visszásságot nem idézett elő. A megállapításom mellett azonban azt hangsúlyozni kívánom, hogy az intézkedés foganatosításának e módja, a jogszerűség mellett is, erkölcsi szempontból, valamint a gyermekre gyakorolt hatása miatt kifogásolható.
Mivel a beszállítás ellen erősen tiltakozó gyermek nyugtalan, zaklatott állapotba került, ezért a felvételt végző orvos nyugtató gyógyszert adott be neki csepp formájában. A gyógyszernek erős mellékhatása jelentkezett ezért kapott a gyermek 1 amp. Pipolphen injekciót, amely rendezte állapotát. A továbbiakban semmiféle gyógyszeres kezelésben nem részesült. Ilyen formán a gyógyszeres kezelés vonatkozásában sem mutatatható ki szabálytalanság.
Az osztályon végzett pszichiátriai exploráció és pszichológiai tesztvizsgálatok a két ével korábbi pszichotikus állapotot nem igazolták. Ebben a kórház álláspontja szerint az indukáló apa távolléte is szerepet játszhat.
A szakvélemény szerint „A materrel kapcsolatos persecutoros paranoid jellegű gondolatok egyértelmű rendszereződést nem mutatnak, korábbiakhoz képest halványodni látszanak. Problematikája mögött az érzelmi-értelmi stabilitáshoz nélkülözhetetlen kapcsolati, kötődési igény erősen ambivalens jellege fedezhető fel. A pater által kiépített „védelmi pajzs” megbomlásával párhuzamosan a  paranoid személyiségfejlődési vonulat felbukkanása, depresszív állapot, esetleg acting out („rövidzárlati cselekmények”) jelentkezésére lehet számítani. Az ......... Gyermekosztályának szakvéleménye is hangsúlyozza az apától való szeparáció fontosságát és a pszichoterápia nélkülözhetetlenségét.
A vizsgálat megállapította azt is, hogy az ügyben eljáró valamennyi szakértő, orvos megállapította a súlyos pszichotikus apa káros hatását gyermekére, amiért is feltétlenül szükséges a gyermek elválasztása apjától. Az elválasztás önmagában azonban nem elég, a kiskorúnak szakszerű pszichiátriai kezelésre és pszichoterápiára is szüksége volt ahhoz, hogy állapota javuljon.
A gyermek kórházba szállítása és kezelése szabályos volt, az intézkedések megfeleltek a vonatkozó jogszabályok előírásainak.

Budapest, 1998. december 22.

Dr. Polt Péter