OBH 472/1996.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Ügyintéző: dr. Katona Anikó

Az eljárás megindulása:

Panaszos beadvánnyal fordult az Országgyűlési Biztos Hivatalához, melyben előadta, hogy előállítása során a rendőrkapitányság alkalmazottai bántalmazták és hamis vallomás tételére kényszerítették. Elmondása szerint a kihallgatását védőügyvéd jelenléte nélkül folytatták le. A bántalmazás következtében járomcsontja eltört és előre lediktált vallomást írt alá.
Kifogásolta továbbá, hogy a rendőrség Tökölre és nem a János Kórházba akarta vitetni, ezzel is kényszerítve a maga ellen tanúskodásra.
A panaszost a János Kórházban történt műtéte után a Tököli rabkórházba szállították, ahol az ottani szájsebész hibájából újra  eltörött  a sérült járomcsont.

Érintett alkotmányos jogok:

- Alk. 2. § (1) bekezdésben rögzített jogállamiságból eredő jogbiztonság követelménye

- Alk. 54. § (1) A Magyar Köztársaságban minden embernek veleszületett joga van az élethez és az emberi méltósághoz, amelyektől senkit nem lehet önkényesen megfosztani.
(2) Senkit nem lehet kínzásnak, kegyetlen, embertelen, megalázó elbánásnak vagy büntetésnek alávetni, és különösen tilos emberen a hozzájárulása nélkül orvosi vagy tudományos kísérletet végezni.

- Alk. 64. § A Magyar Köztársaságban mindenkinek joga van arra, hogy egyedül vagy másokkal együttesen írásban kérelmet vagy panaszt terjesszen az illetékes állami szerv elé.

A vizsgálat megállapításai:

A rendelkezésünkre bocsátott iratokból kiderült, hogy panaszos feljelentése tárgyában a Budapesti Ügyészségi Nyomozó Hivatal Pest Megyei Kirendeltsége kényszervallatás alapos gyanúja miatt nyomozást folytatott le a Budaörsi Rendőrkapitányság három beosztottja ellen. A panaszos panaszát tehát az illetékes szervek megvizsgálták. A gyanúsítottak ellen indított nyomozást azonban a nyomozó hivatal a Be. 139. (1) bek. b. pont I. fordulata alapján - mely szerint a nyomozás adatai alapján nem állapítható meg bűncselekmény elkövetése és az eljárás folytatásától sem várható eredmény - megszüntette.

Az ügyészség mérlegelési jogkörében hozott döntéseit felülbírálni nincs hatásköröm, vizsgálati hatásköröm, csak az eljárás szabályosságát érinti, illetve azt, hogy az eljáró szervek megtették-e a jogszabályok által megkívánt jogorvoslati intézkedéseket. Ez esetben a panaszos feljelentésére a nyomozó hivatal megindította a nyomozást a három rendőr ellen. A határozat alaki szempontból teljesen szabályos, többek között tartalmazza a felhívást a további jogorvoslati út lehetőségére. A nyomozás több ponton is megcáfolta a panaszos által előadottakat, illetve az igazságügyi orvos-szakértői vélemény is kétségessé teszi azt, hogy a sérülés valóban az előzetes fogvatartás alatt keletkezett volna.

Amennyiben a panaszos nem értett egyet a hivatal határozatával nyitva állt számára a törvényes jogorvoslati út. Amíg ezt nem merítette ki, az országgyűlési biztos gyakorlatilag nem is vizsgálhatja panaszát. A nyomozó hivatal és az ügyészség eljárási jogszabálysértésére vagy egyéb, az alkotmányos kereteket túllépő intézkedésre illetve mulasztásra nem került sor.

A panaszos emellett a bírósági meghallgatáson nem tett panaszt feltehető bántalmazása és a kihallgatáson hiányzó kirendelt ügyvéd miatt. A büntetőeljárásról szóló törvény szerint ha a rendelkezésre álló adatok alapján meghatározott személy alaposan gyanúsítható bűncselekmény elkövetésével, a hatóság közli vele ennek lényegét, a vonatkozó jogszabályok megjelölésével. A gyanúsítás közlése után figyelmeztetni kell a gyanúsítottat arra, hogy védőt választhat, illetőleg védő kirendelését kérheti. Kötelező védelem esetén fel kell hívni a figyelmét arra is, hogy amennyiben három napon belül nem hatalmaz meg védőt, a hatóság rendeli ki. Az első, illetőleg a folytatólagos rendőrségi kihallgatásnál tehet jelen pillanatban a törvény lehetővé teszi azt, hogy a nyomozás eredményességét veszélyeztető cselekményeket a rendőrség még a védő kijelölése előtt megtegye.

Az országgyűlési biztos a kirendelt védőkkel rendelkező fogvatartott személyek helyzetéről szóló vizsgálatában több esetben nehezményezte, hogy a vizsgált ügyekben a nyomozó hatóságok rendszerint az alapos gyanú közlése után rendeltek ki védőt, a gyanúsítottakat ezáltal megfosztva annak lehetőségétől, hogy a hatóság által ellenük felhozott terhelő adatokkal szemben az első kihallgatáson jogi szakértő (védő) segítségével védekezhessenek.
Ajánlásunkban az igazságügyi minisztert kértük vizsgálja felül és gyorsítsa meg a büntetőeljárásról szóló törvényfolyamatban lévő kodifikációját. Ennek során pedig szabályozza pontosan, hogy a nyomozó hatóságnak milyen időn belül kell a védőt kirendelnie, ha a védelem kötelező és a gyanúsítottnak nincs védője.

Fentiek alapján alkotmányos visszásságot a vizsgálat nem tárt fel.

Budapest, 1997. december

Dr. Polt Péter