OBH 462/1996.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Előadó: dr. Kiss László

Az eljárás megindulása:
Cs. Nné szabadegyházi lakos panasszal fordult az Ombudsnő című televíziós műsor szerkesztőjéhez, mert sérelmezte, hogy öccse, B. V. 1994. november 4-én történt öngyilkossága ügyében a rendőrség által folytatott államigazgatási eljárás befejezéséről nem kapott értesítést, illetve nem hallgatták ki a család által javasolt tanúkat. A műsor szerkesztője a panaszt az azonos című programirodához továbbította, ahonnan - a panaszos hozzájárulásával - hivatalunkhoz küldték meg. Ennek alapján az állampolgári jogok országgyűlési biztosa az 1993. évi LIX. tv. 16. § (1) bekezdésére tekintettel vizsgálatot rendelt el az esetleges alkotmányos visszásság megállapítása érdekében.

Érintett alkotmányos jog:
Jogállamiság, jogbiztonsághoz való jog (Alk. 2 .§ (1)bek. 

Alkalmazott jogszabályok:
A Rendőrség Szolgálati Szabályzatáról szóló 3/1995. (III.1.) BM rend. 5. §: A rendőr szolgálati feladatait a jogszabályokban, illetve a jogszabályok alapján az állami irányítás egyéb jogi eszközeiben, a szervezeti-működési szabályzatban, a munkaköri leírásban és az elöljárói intézkedésekben meghatározottak szerint látja el.
26. § (1) A rendőr a nyilvános helyen bekövetkezett halálesetről, illetve a magánlakásban bekövetkezett rendkívüli halálesetről azonnal jelentést tesz, gondoskodik a helyszín biztosításáról mindaddig, amíg a rendőrhatóságtól a szemlebizottság megérkezik. Nyilvános helyen történt halálesetnél a halottat le kell takarni, és az ismert hozzátartozót értesíteni kell.
(2) A rendkívüli halálesetek fogalmát, kivizsgálásának részletes szabályait külön jogszabály állapítja meg.

23/1994. (X. 26.) BM rendelet az eltűnt személyek felkutatásának és a rendkívüli halálesetek kivizsgálásának rendjéről
A rendőrségről szóló 1994. évi XXXIV. törvény (a továbbiakban: Rtv.) 101. § (1) bekezdés j) pontjában kapott felhatalmazás alapján a következőket rendelem el:
1. § (1) E rendelet szabályai szerint kell eljárni a Magyarországon eltűnt személy felkutatására, a Magyarországon bekövetkezett rendkívüli haláleset kivizsgálására, és a Magyarországon fellelt ismeretlen holttest azonosítására irányuló eljárásban.
2. § (1) Az eltűnt személy felkutatásáról, valamint a rendkívüli haláleset kivizsgálásáról bejelentésre vagy hivatalból a rendőrség gondoskodik.
(2) A rendőrség eljárására – az e rendeletben, illetőleg az elintézési határidő tekintetében a Kormány rendeletében meghatározott eltérésekkel – az államigazgatási eljárás általános szabályairól szóló 1957. évi IV. törvény szabályait kell alkalmazni.
4. § (1) E rendelet alkalmazásában rendkívüli az olyan halál, amelynek természetes módon való bekövetkezését a körülmények kétségessé teszik, különösen, ha
a) bekövetkezésének körülményei egyértelműen nem zárják ki, hogy a halált bűncselekmény okozta;
b) baleset okozta vagy ennek gyanúja merül fel, és a halál bekövetkezésével összefüggésben a felelősség vizsgálata szükséges;
c) öngyilkosság okozta vagy a körülmények erre utalnak;
d) gyógykezelés során következett be, és az orvosi vagy a gyógykezeléssel összefüggő más foglalkozási szabályszegés gyanúja merült fel;
5. § (1) Az eltűnt személy felkutatása és a rendkívüli haláleset kivizsgálása – a (2) és (3) bekezdésben meghatározott kivételekkel – a rendőrkapitányság hatáskörébe tartozik.
6. § Az eljárást – ha jogszabály eltérően nem rendelkezik – az a rendőri szerv folytatja le, amelynek illetékességi területén
a) az eltűnt személy utolsó ismert lakóhelye vagy a szokásos tartózkodási helye található, ezek hiányában pedig az a rendőri szerv, ahol az eltűnést bejelentették, illetőleg amely hivatalból szerzett tudomást az eltűnés tényéről;
b) a halál bekövetkezett, ennek ismerete hiányában, ahol a holttestet megtalálták, járműről leemelték.
11. § A rendkívüli haláleset kivizsgálása során az eljárási cselekményeket – így különösen a szemlét és a hatósági boncolást – úgy kell végrehajtani, hogy azok adatai egy későbbi, esetleges büntetőeljárásban bizonyítékként felhasználhatók legyenek.
12. § (1) A holttest vagy holttestrészlet (a továbbiakban együtt: holttest) temetéséhez, hamvasztásához (a továbbiakban együtt: temetés) az eljárást lefolytató rendőri szerv engedélye szükséges.
(2) Az eljáró rendőri szerv meghatározhatja a temetés legközelebbi időpontját.
(3) A temetés elhalasztásának időtartama az ismeretlen személyazonosságú holttest esetén, annak fellelésétől számítva sem haladhatja meg a harminc napot.
(2) Rendkívüli haláleset kivizsgálására irányuló eljárásban az eljárást befejező határozatot meg kell küldeni
a) az elhalttal közös háztartásban élt, vagy ennek hiányában az ismert legközelebbi hozzátartozójának, illetőleg az eltemetésére kötelezhető személynek;
b) a haláleset bejelentésére kötelezett intézmény vezetőjének.

Megállapított tényállás:
B. V. volt szabadegyházai lakos öngyilkossága ügyében a Sárbogárdi rendőrkapitányság 21/25/1994-ált. sz. alatt, államigazgatási eljárás keretében folytatott vizsgálatot. A beszerzett iratok alapján megállapítottuk, hogy a halálesetet 1994. november 4-én reggel, az elhalttal közös háztartásban élő felesége - Bné M. Zs. - fedezte fel. A rendőrséget a kihívott háziorvos értesítette. A helyszíni halottszemle 08.10 órától 09.30 óráig tartott, végrehajtásában két hatósági tanú, rendőrorvos és háromtagú szemlebizottság vett részt. Az elhalt öngyilkosságát a helyszínen talált búcsúlevél, a szemlebizottság és az elvégzett rendőrorvosi boncolás megállapításai bizonyították. A búcsúlevelet a BM Bűnügyi Technikai Intézetének Fejér megyében működő írásszakértője megvizsgálta és megállapította, hogy az írás B. Vtől származik.
A vizsgálatot 1995. január 4-én lezárták és a befejező határozatot 23/1994. (X. 26.) BM rendelet 12. § 2. bekezdés a. pontja alapján az elhalttal közös háztartásban élt hozzátartozónak, Bné M. Zsnak küldték meg. 

Az elhalt szülei és nővére - Cs. Nné - kifogásolták, hogy a rendőrség nem hallgatta meg az általuk megjelölt tanúkat és nem kaptak a határozatból sem. Többszöri kérésükre 1995. október 9-én a kapitányságon tanúként kihallgatták K. S. és K. L. szabadegyházai lakosokat, akik azonban a korábbi vizsgálat megállapításaihoz képest érdemi, új információt nem tudtak nyújtani. Ezt követően a vizsgálatot lezáró határozat egy példányát az elhalt édesapjának is megküldték. Az intézkedésekről  1995. november 1-én rendőri jelentés készült. Cs. Nné a panaszlevelét ugyancsak november 1-én küldte meg az előzőekben már említett televíziós műsor szerkesztőségének. 
A panaszos és családja mindezek ellenére nem nyugodott bele az ügy lezárásába és a Fejér megyei Rendőr-főkapitánysághoz fordultak. A főkapitányság bűnügyi osztálya 1996. március 7-én az iratokat bekérte és március 26-án értesítette az elhalt édesapját arról, hogy vizsgálatuk során szabálytalanságot vagy bűncselekményre utaló körülményt nem találtak.

Tekintettel arra, hogy az ügyben a rendőrség a hatályos jogszabályoknak megfelelően járt el, és az intézkedésekkel összefüggésben alkotmányos visszásság nem állapítható meg, ezért a vizsgálatot intézkedés nélkül lezárom. 
  
Budapest, 1997. június 18.

Gönczöl Katalin