OBH 340/1996.
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosának jelentése
Ügyintéző: Dr.Kántor Ferenc
Az eljárás megindítása

L. L.-né panasszal fordult az Országgyűlési Biztos Hivatalához. Beadványában sérelmezte, hogy a saját, valamint férje nevén nyilvántartott 113,24 AK értékű részaránytulajdonából mindössze 16,72 AK értékű földet adott ki a Földkiadó Bizottság. 

Mivel a rendelkezésemre álló adatok alapján a jogbiztonság megsértésére lehetett következtetni, vizsgálatot rendeltem el és megkerestem a Nagykanizsai Alkotmány TSz. mellett működő Földkiadó Bizottság elnökét, továbbá az FM Zala Megyei Földművelésügyi Hivatalát (Hivatal) tájékoztatás céljából. 

Megállapított tényállás

Panaszos és férje (panaszos) a törvényes határidőben, 1993. március 16-án kérte a Nagykanizsai Alkotmány TSz. mellett működő Földkiadó Bizottságtól részarány földtulajdonuk kiadását. Panaszos kérelmét 1993. március 17. napján módosította, mely szerint a föld kiadását a Nagykanizsai (Látóhegy) 1792. és az 1794. (korábban 1354. és az 1355.) helyrajzi számú, továbbá a szabadhegyi 13442. és a 13440. helyrajzi számú földrészletből kéri. 

A bizottság panaszos részére a 13422. és a 13440. helyrajzi számú földterületek terhére a 41/1994. számú és 1994. június 15-én kelt, a 42/1994. számú és június 15-én kelt, továbbá a 365/1996. számú és 1996. február 6-án kelt határozataival mindössze 16,72 AK értékű földet adott ki. (A Bizottság az utóbbi határozattal ugyanazt a földrészletet adta ki panaszos részére, melyet a 201/1995. számú határozatával kiadott, és mindkettő a 13440/16-os helyrajzi számú földrészletre vonatkozik.) 

Az említett földkiadó bizottsági határozatokat panaszos fellebbezéssel támadta meg. A fellebbezést a Hivatal bírálta el 1997. november 26-án kelt 134-2/1997. számú határozatával. A Hivatal a panaszos által megtámadott határozatokon felül a 13442. és a 13440. helyrajzi számú táblákra vonatkozó valamennyi földkiadó bizottsági határozatot is megsemmisítette azzal, hogy a nagykanizsai (látóhegyi) 1792. és az 1794. helyrajzi számú, továbbá a szabadhegyi 13442. helyrajzi számú földrészletekre nézve később új földkiadási eljárást folytat le. A másodfokú közigazgatási határozat indokolásában azt is kifejtette, hogy panaszos Nagykanizsa, szabadhegyi 13440-es helyrajzi számú ingatlanra vonatkozó földkiadási kérelme tárgyában a Földkiadó Bizottság 201/1995. számú határozatát a Hivatal 1995. december 20-án kelt 1929-3/195. számú határozatával már megsemmisítette és a bizottságot új eljárásra utasította. 

A jogszabályi háttér és a vizsgálat megállapításai

A vizsgálat megállapította, hogy a Földkiadó Bizottságnak a nagykanizsai 13440. helyrajzi számú földrészletre vonatkozó - törvénysértő földkiadási határozatának a Hivatal által az 1929-3/1995. számú határozatával történő megsemmisítése és a Bizottság új eljárásra való utasítása lehetőséget teremt arra, hogy az új eljárásban a hatályos jogszabályoknak megfelelő döntés szülessen. 

A Hivatalnak a 134-2/1997. számú és 1997. november 26-án kelt és az Országgyűlési Biztos Hivatalához megküldött határozatával megsemmisített törvénysértő földkiadó bizottsági határozatok, valamint a 1929-3/1995. számú másodfokú közigazgatási határozattal megsemmisített földkiadó bizottsági határozatok azáltal idéztek elő alkotmányos visszásságot, hogy megsértették a jogbiztonság alkotmányos elvét, mert a Földkiadó Bizottság nem tartotta meg az 1993. évi II. törvény rendelkezéseit. A Földkiadó Bizottság eljárása során megsértette az 1957. évi IV. törvény 26. §-ában, továbbá az 1993. évi II. törvény 2. § (1) bekezdésében, 4. §-ának (2) bekezdésében, 6. §-ában, 7. §-ának (1) és (4) bekezdésében, a 11. § (4) bekezdésében, továbbá a 13. §-ának (2) és a (4) bekezdésében foglalt rendelkezéseket, és a földkiadást a rá irányadó, itt részletezett törvényi rendelkezések mellőzésével végezte. 

A Hivatal panaszos fellebbezését az 1997. november 26-án bírálta el. Panaszos részére hozott 365/1996. számú földkiadó bizottsági határozat kelte 1996. február 6. A Hivatal tájékoztatása szerint 1996. március 7. napját követően ötszöri írásbeli felszólítás ellenére sem adta át a bizottság Hivatal részére a fellebbezések elbírálásához, mindenekelőtt a tényállás tisztázásához szükséges iratokat. Erre is tekintettel a Hivatalnak az 1993. évi II. törvény 4/A. §-ának rendelkezéseit kellett volna alkalmazni. A Hivatal ezt nem tette meg. A Bizottság működése így a törvény erejénél fogva 1996. december 31. napján szűnt meg. Iratanyagát az ezt követő 15 nap alatt kellett áttenni a Hivatalhoz. A Hivatal a fellebbezés elbírálására előírt 30 napos határidőt nem tartotta meg, miáltal alkotmányos visszásságot idézett elő, mert megsértette a jogbiztonság alkotmányos elvét. Vizsgálatom befejezésének időpontjában azonban a Hivatal az általa előidézett alkotmányos visszásságot megszüntette azáltal, hogy a korábban határidőben meghozni elmulasztott határozatot meghozta, miáltal a jogorvoslatra a bíróság előtt megnyílt a lehetőség. Ezért ajánlást nem teszek. 

A bírói út megnyíltára tekintettel az országgyűlési biztos hatáskörének hiányát állapítja meg és az ügyben az eljárást megszünteti.

Jelentésem egy példányának megküldésével panaszost, valamint az FM Zala Megyei Földművelésügyi Hivatalt is tájékoztattam. 

Budapest, 1997. december 16.

Gönczöl Katalin