OBH 3258/1995. 
Az állampolgári jogok országgyűlési biztosa általános helyettesének jelentése
Ügyintéző: dr. Izafé Éva
Az  eljárás megindulása

Panaszos az állampolgári jogok országgyűlési biztosához fordult, sérelmezve a Gyámhatóság intézkedését három gyermekének intézeti elhelyezésével kapcsolatban. Panaszában jelezte továbbá, hogy jelentős díjhátralék tartozása van az ELMÜ-nél, melynek kiegyenlítésére nem kaptak segítséget az Önkormányzattól.

A vizsgálat megindítását követően információt kértem az Önkormányzat jegyzőjétől a gyermekek intézeti elhelyezésének körülményeiről, valamint arról, hogy milyen szociális támogatást tudnak nyújtani a díjhátralék csökkentése érdekében.

A megállapított tényállás

Panaszos családjával a Gyámhatóság 1993. óta foglalkozik, főképpen segélyezés formájában.
1994-ben mutatkoztak olyan jelenségek, hogy a kiskorúak nem megfelelően vannak ellátva, így ez időponttól a család életvitelét figyelemmel kísérte a Gyámügyi Iroda, segítséget nyújtva a helyes életvezetés érdekében.  A Gyámhatóság erőfeszítései eredménytelenek maradtak, így 1995. novemberében a három kiskorút ideiglenesen beutalták a Fővárosi GYIVI-be, melynek oka az ellátatlanság volt. Ezt követően az anyai nagyszülő gyámnak lett kijelölve Brigitta nevű gyermek részére, azonban a nagymama a két nagyobb fiút nem tudta vállalni. A Gyámhatóság álláspontja az volt, hogy panaszos és férje, mint szülők azóta sem változtattak életkörülményeiken, így 1996. február 13-án intézeti nevelésbe vették kiskorú B. J-t és I-t, a szülők kapcsolattartását az intézet területére korlátozva. 
A határozat indoklásában kifejtették hogy a Gyámhatóság intézkedését a szülők helytelen életmódja és az apa nagymennyiségű alkohol fogyasztása indokolta. A gyereket elhanyagolták, a lakásuk elhanyagolt, jövedelmük gyakorlatilag a gyerekek utáni GYES és családi pótlékból adódott. A szülők az elmúlt évek alatt semmit nem tettek annak érdekében, hogy körülményeik rendeződjenek. 

Az Önkormányzat jegyzője válaszában jelezte, hogy a felhalmozódott díjhátralék rendezése végett panaszos kérelmet nem nyújtott be, így segítséget sem tudtak nyújtani. 1994. és 1995-ben a Gyámhatóságnál ilyen akciókra jelentkezhettek volna, amennyiben a feltételrendszernek megfelelnek. Természetesen az Önkormányzat csak olyan családoknak nyújt támogatást, ahol a szülők mindent megtesznek annak érdekében, hogy gyermekeik helyzete rendeződjön és a gyermekek megfelelő ellátásáról igyekeznek gondoskodni.

Az ügy jogszabályi háttere

12/1987. /VI.29./ MM rendelet a gyámhatóságokról, egyes gyámhatósági feladatokról és a gyámhatósági eljárásról.
1993. évi III. törvény a szociális igazgatásról és a szociális ellátásokról.

Az érintett alkotmányos jog

1949. évi XX. törvény, a Magyar Köztársaság Alkotmánya
17. § A Magyar Köztársaság a rászorulókról kiterjedt szociális intézkedésekkel gondoskodik.
67. § (1) A Magyar Köztársaságban minden gyermeknek joga van a családja, az állam és a társadalom részéről arra a védelemre és gondoskodásra, amely megfelelő testi, szellemi és erkölcsi fejlődéséhez szükséges. 

A vizsgálat megállapításai

A vizsgálat megállapította, hogy az érintett gyámhatóság panaszos ügyében a megfelelő körültekintéssel, a jogszabályi rendelkezéseknek a betartásával járt el, messzemenően figyelembe véve a gyermekek alkotmányos jogait, mely intézkedésével pontosan a legmegfelelőbb nevelkedési körülményeket biztosított az adott helyzetben a gyermekek részére. 

Tekintettel arra, hogy a Gyámhatóság eljárásában mulasztás vagy jogszabálysértő intézkedés nem történt, alkotmányos visszásság hiányában a gyermekek intézeti nevelésének megszüntetése érdekében segítséget nyújtani nem tudok. 
Javaslom panaszosnak, hogy a körülmények pozitív változtatása érdekében férjével együtt vegyék igénybe az Önkormányzat Családsegítő Szolgálatának segítségét, mely szolgálat közreműködik a család gondjainak rendezésében, az életvitelt hátrányosan befolyásoló okok feltárásában, illetve megszüntetésében, valamint segítséget kaphatnak a szociális ellátó rendszer útján az anyagi gondok enyhítésében.

Budapest, 1997. május 22.

Dr. Polt Péter